ARTEMIS

ARTEMIS

ARTEMIS, sora lui Apolo, era zeita vanatorii. Ea-I ocrotea pe pamanteni-cum socoteau vechii elini-cand instrunau, la vanat, arcul. Si, dupa cum zeul Apolo era lumina ce tisneste din astrul sclipitor al zilei, Artemis, se spunea ca este lumina palida a noptii.

Arhitectura magnifica a marelui sanctuar al zeitei Artemis (sau Diana din Efes), a fost cea care i-a asigurat un loc in lista definitiva a Celor Sapte Minuni ale Lumii. Templul grec era considerat ca o casa a sufletului, diferit de templul egiptean, care era casa zeului, si de catedrala, care este casa oamenilor. Artemision era mai mult decat un simplu edificiu, era o vasta cladire de marmura stralucitoare, intr-o curte ampla, deschisa catre ceruri pentru a putea fi vazuta de departe. Curtea altarului era decorata cu statui si coloane. Micul altar pentru sacrificii din interiorul curtii era, plasat asimetric, astfel ca preotul care oficia sacrificiul putea sa vada partile superioare ale templului. 