Functiile+locuintei+-+Ardelean+Gianina

Locuinţa, prezentă în viaţa comunităţii umane încă din paleolitic, poate fi definită în funcţie de aspectele sale economice, arhitecturale, sociale, estetice, etc. Dar, poate mai important decât orice definiţie este modul în care aceasta serveşte omului şi cerinţelor sale specifice. Complexul concept de “ locuire ” poate fi cu greu surprins in totalitatea sa. Definirea sa presupune analiza legăturii indivizibile dintre locuinţe, dotări şi amenajări socio-culturale, incluzând toate aspectele funcţionale, economice, estetice cât şi cele social-reprezentative ale fenomenului. În contextul acestor aspecte, se evidenţiază raportul dintre funcţie (conţinut) şi cadru (formă) specific aşezărilor umane aflate în continuă dezvoltare.

Înainte de toate locuinţa reprezintă, după cum afirma şi Le Corbusier, “un înveliş care răspunde anumitor cerinţe şi stabileşte raporturi juste între ambientul cosmic şi fenomenele biologice umane”, şi mult mai mult decât aceasta. O parte dintre funcţiunile legate de satisfacerea cerinţelor biologice sunt măsurabile. Însă analizând omul într-un context mai larg, cum este cel social, descoperim o serie de valenţe noi ale locuinţei, grupate în “funcţia de reprezentare”. Pe baza analizei şi cunoaşterii procesului evolutiv a construcţiei de locuinţe putem surprinde aspectele funcţiei de reprezentare a complexului rezidenţial, funcţie prin care locuinţa contribuie activ la afirmarea condiţiei umane.

Gradul de satisfacere a cerinţelor nu este raportat numai la locatar ci comparat şi cu limitele colectivităţii din care el face parte. Rezultă o scară valorică care reflectă alcătuirea acestei colectivităţi şi precizează poziţia socială a individului considerat. Dorinţa perpetuă de evidenţiere a propriei personalităţi, de recunoaştere publică a locului ocupat în comunitate îşi poate găsi în amplasare, imaginea exterioară si amenajarea locuinţei un larg câmp de manifestare. De Lauwe precizează, referindu-se la valenţele de reprezentare, că “fiecare obiect are o valoare relativă şi posesia sa oferă beneficiarului nu numai un avantaj material, ci şi un motiv de consideraţie socială… Aceasta este legată de nevoia de comunicare şi de relaţii colective”. Caracterul de reprezentare al locuinţei s-a manifestat încă de la începutul organizării sociale a oamenilor. Arhitectura este însăşi imaginea omului, cu toată variabilitatea lui de forme, de dibăcie tehnică, de mijloace de comunicare cu ceilalţi oameni, în evoluţia din ce in ce mai complexă. Din totdeauna oamenii au făcut diferenţă între aşa-zisul container şi spaţiul propriu-zis locuit şi personalizat de om.

Într-o primă perioadă când cadrul construit de om nu căpătase suficientă autonomie în raport cu natura înconjurătoare, când dimensiunea redusă a colectivităţilor şi mijloacele materiale modeste limitau decalajele sociale, caracterul de reprezentare al locuinţei avea o accentuată încărcătură simbolică ( ex.: oraşul religios – Babilon ). Mărimea, amplasamentul, stabilitatea în spaţiu şi orientarea clădirilor din aşezările primitive se supuneau unor credinţe mitice legate de succesiunea anotimpurilor sau traiectoria soarelui, ca şi cum respectarea ordinii cosmice ar putea transfera comunităţii propria permanenţă şi armonie.

Într-un oraş medieval, ordinea urbană este raportată la biserică, sistem feudal şi artizanat. Fiecare plan urban era proiecţia nemijlocită a obiectivelor clerului, a nobilimii feudale sau a breslei negustoreşti. Un prim efect l-a constituit conturarea în oraşe a unor zone diferenţiate din punct de vedere al categoriilor de locuinţe, de dotări şi amenajări, reflectând direct structura socială a comunităţii. Evident, conturarea cartierelor s-a desfăşurat cronologic, ţinând seama de valoarea terenului, de elementele naturale, istorice sau funcţionale corespunzătoare. O dată în plus, spaţiul de locuit apare ca un limbaj prin care oamenii de aceeaşi cultură comunică între ei.

Efortul investitional si dinamica unor astfel de programe depinde direct de atractivitatea proiectelor. Indiferent de talentul si creativitatea arhitectului, se remarca un numitor comun a ceea ce înseamna locuinta individuala: un spatiu util de circa 150 m2, organizat pe o structura P + 1E, cu o gradina de cca 300 m2, care asigura materializarea unui ideal uman ancestral. Pe lânga nevoia de confort imediat, crearea unei locuinte cu facilitati specifice persoanelor cu handicap demonstreaza o abordare realista, de perspectiva, care ne permite o mai usoara adaptare atunci când este necesar. Experienta în domeniu este înca limitata, si de aceea etapa de documentare este importanta. Întreaga echipa de proiectare - arhitecti si ingineri - trebuie sa culeaga informatii de la persoane care pot spune ce probleme si bariere exista într-o locuinta obisnuita. Consultarea si detaliile trebuie sa se refere la urmatoarele categorii: > Utilizarea gazelor naturale în centralele locale pare solutia spre care se opteaza în general, neglijându-se problemele mari pe care le prezinta în perspectiva: > Intrarea sectorului de asigurare a sanatatii în sistemul de promovare a acestor tehnologii pare sa dinamizeze procesul. Aceasta abordare aduce automatizarea si introducerea dispozitivelor inteligente (cu autonomie functionala si conventionala). Obiectivele mentionate pentru aceste sisteme sunt urmatoarele: > > Echiparea unei locuinte cu astfel de sisteme complexe este însa greu de justificat în faza de proiect, daca cerinta nu este expresa. Aspectul care trebuie rezolvat este de a permite în viitor instalarea unor astfel de sisteme. Pentru aceasta, cablarea locuintei trebuie sa fie completa si complexa, acoperind toate spatiile care în viitor vor trebui integrate în aceasta tehnologie. Cablarea poate fi realizata doar la nivelul tuburilor si al golurilor în elemente de structura. > Dispozitivele de domotica instalate initial vor trebui sa aiba o arhitectura deschisa, cu facilitati de comunicatie într-un standard cât mai raspândit. Un contraexemplu este sistemul X10, care se bucura de o promovare intensa, dar care are un mare dezavantaj: comenzile sunt unidirectionale. Putem mentiona standarde moderne de comunicatie, cum ar fi CEBus, BatiBus, European Home System, European Installation Bus (EIB), Echelon/Lonworks etc. > Functiile de autotest si autorestart sunt esentiale pentru dispozitivele integrate în AT. Daca în cazul defectarii unui dispozitiv oarecare putem inteveni în mod firesc, o persoana cu handicap poate depinde total de un senzor sau de un servomotor, pentru a închide o fereastra, de exemplu. > Problema costului este înca una care trebuie comentata. Sistemul AT este bazat în totalitate pe programabile (AP). Ori, pretul actual al acestor automate, pentru aplicatii industriale, este înca prohibitiv. La un pret unitar de cca 700 Euro pentru câteva functiuni minimale, utilizarea acestora este greu de acceptat. Daca urmarim ce s-a întâmplat cu evolutia pretului la calculatoare personale, putem estima ca în momentul în care tehnologia va deveni un bun de larg consum, preturile se vor micsora exponential. În aceasta directie colectivul de autori, în cadrul Universitatii Tehnice "Gh. Asachi" Iasi, a dezvoltat astfel AP minimale, bazate pe microcontrolere de ultima generatie, dar al caror cost nu depaseste 50 euro. > >
 * cerintele persoanelor îngrijitoare;
 * cerintele rezidentilor;
 * cerintele investitorilor (influente asupra costurilor). În privinta asigurarii confortului prin prisma instalatiilor, situatia nu mai este la fel de clara pentru investitori. Sistemul de încalzire este din nou pus în discutie, iar lipsa unei dezbateri autentice pe aceasta tema poate compromite chiar rezultatul final.
 * conditii de mentenanta dependente de companiile prestatoare de servicii;
 * fiabilitatea variabila în timp;
 * lipsa rezervelor si a surselor alternative de caldura. O analiza atenta poate indica, pentru unele zone nou construite, ca solutia optima este centrala termica de zona si un sistem de micropuncte termice locale. Posibilitati de implementare a locuintei inteligenteÎn mod obisnuit, cladirea inteligenta este asociata bogatasilor sau celebritatilor. Dar asa cum Domotica a aparut în Franta ca dotare pentru locuintele sociale, un nou curent este mentionat în aceasta privinta. Aplicatiile de genul usilor telecomandate, utilizarea telefonului pentru diverse comenzi, au fost preluate de sectorul asistatilor social. Sub denumirea de tehnologie de asistare (Assistive Technology - AT) se includ toate dispozitivele si echipamentele care ajuta la mentinerea sau îmbunatatirea capacitatilor functionale.
 * 1) monitorizarea întregului microclimat interior, pentru asigurarea sigurantei persoanei (supravegherea sa de la distanta, audio si video);
 * 2) automatizari specifice pentru sarcini pe care un individ cu diverse handicapuri nu le poate realiza (comanda iluminatului);
 * 3) protectia si avertizarea asupra pericolelor din exterior;
 * 4) alarmare exterioara (interconectare cu sistemul de alarmare comunitar);
 * 5) ajuta la reintegrarea sociala a asistatilor, prin asigurarea interfetelor de comunicatie audio sau video.