ACG_Zeita+Afrodita

=Afrodita=

Naşterea Afroditei din spuma mării, pictură de [|William Adolphe Bouguereau] din [|1879] numită „Naşterea lui Venus” Sandro Botticelli: "Naşterea lui Venus" Cipru - Stâncile lui Afrodita / Venus Potrivit legendei, s-a născut în [|Cipru]. “Stâncile lui Afrodita / Venus” se găsesc pe ţărmul sudic al insulei, pe locul unde - potrivit mitologiei greceşti - a căzut în apa mării înspumate organul masculin de reproducere al zeului Uranus, amputat de rude geloase. Aici s-ar fi născut, din valurile mării învolburate, zeiţa dragostei Afrodita / [|Venus]. Legenda constituie tema mai multor tablouri pictate de artişti renumiţi. Deşi zeiţă a frumuseţii, **Afrodita** este căsătorită cu zeul şchiop, hidosul [|Hefaistos], care era şi fierarul zeilor. În privinţa naşterii ei există două variante: prima ar fi că este fiica lui [|Zeus] şi a [|Dionei], cealaltă spune că s-a născut din spuma mării. Cu toate că este căsătorită cu Hefaistos (Hephaestus), a fost iubită de zeii [|Ares], zeul războiului, [|Dionysos], [|Hermes] şi [|Poseidon], precum şi de muritorii de Anchises şi Adonis. A avut mai mulţi copii: cu zeul Hermes pe [|Eros], cu Ares pe [|Anteros] şi pe [|Harmonia], cu muritorul [|Anchises] pe [|Aeneas] (personajul principal din [|epopeea] [|virgiliană] [|Eneida]) etc. În legătură cu farmecul şi puterea Afroditei circulau numeroase legende: un episod cunoscut este infidelitatea ei faţă de Hephaestus care, descoperind prin surprindere legătura ei cu Ares, a chemat toţi zeii [|Olympului] drept martori. Un alt episod celebru este judecata lui [|Paris]: Zeus a poruncit ca mărul de aur aruncat de [|Eris], zeiţa vrăjbei şi revendicat în egală măsură de [|Hera], [|Atena] şi Afrodita, să fie acordat de un muritor, Paris, celei pe care o va socoti el mai frumoasă. Cele trei zeiţe s-au înfăţişat înaintea lui Paris pe muntele [|Ida] şi au început să-şi laude farmecele, promiţându-i fiecare câte un dar. Cucerit de frumuseţea Afroditei şi de darul făgăduit de ea - acela de a o lua de soţie pe cea mai frumoasă muritoare, pe [|Elena din Troia] - Paris i-a dat ei mărul. Alegerea Afroditei şi răpirea Elenei au constituit originea [|războiului troian]. În cursul acestui război, în care rivalele ei, Hera şi Atena, au sprijinit tabăra adversă, Afrodita i-a ajutat în mod constant pe troieni, în special pe Paris şi pe Aeneas. Ea a fost rănită în luptă de către grecul [|Diomede]. Dacă nu a putut împiedica moartea lui Paris şi distrugerea Troiei, în schimb, salvarea lui Aeneas se datorează Afroditei, care l-a ajutat să ajungă pe ţărmurile Italiei. Tot datorită acestui fapt, zeiţa era socotită, sub numele de [|Venus], drept divinitate protectoare a [|Romei]. Afrodita avea sanctuare celebre la [|Paphos], [|Cnidus], [|Delos], [|Sicyon] etc. Cultul ei era celebrat în întreaga lume helenică, cu precădere în insulele Cipru şi [|Cythera].
 * Afrodita** (denumită de romani [|Venus]) reprezintă în [|mitologia greacă] zeiţa frumuseţii.

1.Venus