Verd

Încă de copil ia lecţii de muzică de la organistul din comună, făcând exerciţii acasă la o //spinetta// dezacordată (un fel de clavecin). Continuă în felul acesta până când Antonio Barezzi, un comerciant din Busseto iubitor de muzică, prieten al familiei Verdi, îl ia la el în casă şi-i plăteşte lecţii de muzică la un nivel mai ridicat. În 1832 se prezintă la conservatorul din Milano, dar este respins pentru că depăşise limita de vârstă pentru un student de conservator. Reîntors la Busseto primeşte postul de maestru de muzică al comunei şi se căsătoreşte în 1836 cu fiica lui Barezzi, Margherita, de la care are doi copii, Virginia şi Icilio. Între timp, Verdi începe să compună, orientat încă de acum în direcţia muzicii de operă. În 1839 debutează la //Teatro alla Scala // din Milano cu opera //Oberto, conte di San Bonifacio//, obţinând un oarecare succes, umbrit însă în 1840 de moartea Margheritei, apoi şi a celor doi copii. Îndurerat de aceste pierderi, Verdi se reculege şi îşi continuă activitatea componistică cu opera //Un giorno di regno//, care înregistrează însă un total fiasco. Descurajat, se gândea deja să abandoneze muzica, dar numai doi ani mai târziu, în 1842, obţine la Scala un succes triumfal cu opera //Nabucco //, datorit în parte şi interpretării magnifice a sopranei Giuseppina Strepponi , care avea să-l însoţească până către sfârşitul vieţii. Cântăreaţa Maria Moreanu în rolul lui //Amneris// din opera "Aida" Începe o perioadă în care Verdi munceşte "ca un ocnaş", cum spunea el însuşi, pentru a satisface cererile diverselor teatre de operă din [|Italia]. Între anii 1842 şi 1848 compune într-un ritm susţinut [|/]/I Lombardi alla prima crociata/ [|/] (//Lombarzii//), //<span class="wiki_link_ext">Ernani //, //I due foscari//, //Macbeth// şi //Luisa Miller//. Tot în acest timp ia naştere relaţia sa cu <span class="wiki_link_ext">Giuseppina Strepponi. Giuseppe Verdi pe patul de moarte într-un hotel din Milano, noaptea de 26 ianuarie 1901 În <span class="wiki_link_ext">1848 se mută la [|Paris]. Forţa lui creativă este tot mai fecundă, în aşa măsură că, din <span class="wiki_link_ext">1851 până în <span class="wiki_link_ext">1853, compune una după alta trei capodopere, cunoscute sub numele de "Trilogia populară", şi anume: //[|Rigoletto]//, <span class="wiki_link_ext">//Il Trovatore// şi [|//La Traviata//], la care se mai adaugă şi //I vespri siciliani// (//Vecerniile siciliene//). Succesul acestor opere a fost de nedescris. Împodobit cu faima dobândită, Verdi se stabileşte împreună cu Giuseppina Strepponi la proprietatea //"Sant'Agata"// din <span class="wiki_link_ext">Busseto, unde va locui cea mai mare parte a timpului. În <span class="wiki_link_ext">1857 se pune în scenă opera //Simone Boccanegra// iar în <span class="wiki_link_ext">1859 se reprezintă [|/]<span class="wiki_link_ext">/Un ballo in maschera// („<span class="wiki_link_ext">Bal mascat ”). În acelaşi an se căsătoreşte cu <span class="wiki_link_ext">Giuseppina Strepponi. Mormântul lui Giuseppe Verdi din „Casa di Riposo” <span class="wiki_link_ext">Milano Piatra funerară de pe mormântul lui Giuseppe Verdi din „Casa di Riposo” <span class="wiki_link_ext">Milano Din <span class="wiki_link_ext">1861, Verdi ia parte şi la activitatea politică în <span class="wiki_link_ext">Italia , numele lui devenise simbolul mişcării de eliberare a nordului <span class="wiki_link_ext">Italiei de sub dominaţia austriacă, sub conducerea dinastiei de Savoia (V.E.R.D.I. = **V**ittorio **E**manuele **R**e **D**'**I**talia). În <span class="wiki_link_ext">1874 este numit senator în parlamentul italian. Nu-şi întrerupe activitatea muzicală şi dă la iveală opera //La forza del destino// („Forţa destinului”) şi //Messa di Requiem//, celebrată în <span class="wiki_link_ext">1873 la moartea scriitorului <span class="wiki_link_ext">Alessandro Manzoni. Pentru festivităţile prilejuite de deschiderea <span class="wiki_link_ext">Canalului de Suez în <span class="wiki_link_ext">1869 compune opera //<span class="wiki_link_ext">Aida //. În <span class="wiki_link_ext">1887, este reprezentată capodopera sa //<span class="wiki_link_ext">Otello // iar în <span class="wiki_link_ext">1893 , la vârsta de 80 de ani, se inspiră din nou din <span class="wiki_link_ext">Shakespeare pentru a compune opera buffă //<span class="wiki_link_ext">Falstaff //, după care se retrage la "Sant'Agata" şi îşi ia adio de la activitatea componistică. În <span class="wiki_link_ext">1897 moare Giuseppina, Verdi se stinge din viaţă la <span class="wiki_link_ext">Milano, la <span class="wiki_link_ext">27 ianuarie <span class="wiki_link_ext">1901.
 * Giuseppe Verdi** (*<span class="wiki_link_ext">10 octombrie <span class="wiki_link_ext">1813, <span class="wiki_link_ext">Roncole di Busseto / <span class="wiki_link_ext">Parma - †<span class="wiki_link_ext">27 ianuarie <span class="wiki_link_ext">1901 , <span class="wiki_link_ext">Milano ) a fost un compozitor italian, vestit mai ales pentru creaţiile sale în muzica de operă.