Mari+calatori+si+calatorii+-++Lihet+Arieta

=Mari= The ancient Mesopotamian city of Mari is located on the west bank of the Euphrates River in present-day Syria and today goes by the name of Tel Al-Hariri, which means “mound of silkman”. Its strategic location made Mari a very important city during ancient times. It was a key city on the trade route between Syria and Mesopotamia, which helped to make it a powerful and prosperous kingdom. The site at Mari was discovered accidentally in the early 1930s by Arabs that were digging graves. Excavations began shortly afterwards by a group of archaeologists from France. Under the direction of Andre Parrot, the excavators uncovered many artifacts and structures, including temples, a royal palace and many cuneiform tablets. The evidence gathered from Mari, indicate that it had been occupied from before the 3rd millennium B.C. to about 1750 B.C. when the city was captured and destroyed by Hammurabi of Babylon. The largest and most important find in Mari is the royal palace of King Zimri-Lim. He was the king of Mari between 1782 and 1759, a very prosperous time. The palace is located in the northeastern part of the city and measures approximately 258,335 square feet in size. It consists of nearly three hundred rooms, stores, courtyards, and a library that contained over twenty thousand cuneiform tablets. These tablets consist of many letters, reports, and diplomatic correspondence from all parts of Mesopotamia and its surrounding region. The letters and correspondence between King Shamshi-Adad and his two sons that were exchanged during the time shortly before 1800 B.C., paint us a fairly clear picture of what things were like in Mesopotamia during that period. Everything from politics and state administration to economic and legal information are contained on these cuneiforms. Palaces that were constructed earlier have been found underneath the Zimir-Lim palace. Research on these palaces is still being conducted. Mari also contains many temples that are located both at the center of the site and at the outer areas. There are a series of temples along the west wall that are dedicated to the goddess Ishtar, dating from 2500 to 1800 B.C.. Theses temples, along with Votive statues and wall paintings from various structures, that include the famous //Investiture of Zimri-Lim,// show that Mari was an artistic center with a highly advanced style of its own and had a great influence on the surrounding regions. Domnul nostru Iisus Hristos a dat puterea legãrii si dezlegãrii pãcatelor dupã Sfânta Sa Înviere, chiar în ziua Învierii Sale, zicând cãtre ucenicii sãi: "Luati Duh Sfânt! Cãrora veti ierta pãcatele, vor fi iertate, si cãrora le veti tine, vor fi tinute" (In. 20, 22-23). Prin aceasta a împlinit Domnul Hristos o fãgãduintã pe care a dat-o mai întâi Sfântului Apostol Petru, când i-a zis: "Si-ti voi da cheile împãrãtiei cerurilor, si oricâte vei lega pe pãmânt vor fi legate si în cer si oricâte vei dezlega pe pãmânt vor fi dezlegate si în cer" (Mt. 16, 19). Apoi, tot în Sfânta Evanghelie de la Matei avem o fãgãduintã datã de Domnul Hristos ucenicilor Sãi, când le-a zis la fel: "Oricâte veti lega pe pãmânt vor fi legate si în cer si oricâte veti dezlega pe pãmânt vor fi dezlegate si în cer" (Mt. 18, 18), iar fãgãduinta aceasta a împlinit-o în ziua Învierii Sale. Deci, în lumea aceasta existã oameni pe care Domnul Hristos i-a rânduit sã fie iertãtori de pãcate. Pentru a primi cineva iertarea pãcatelor trebuie sã meargã la oamenii lui Dumnezeu, hotãrâti pentru iertarea pãcatelor. Iar ca sã poatã primi iertarea pãcatelor, în conditiile în care merg la duhovnic, trebuie sã-si mãrturiseascã pãcatele, sã se mãrturiseascã în primul rând pe ei însisi ca pãcãtosi, sã-si recunoascã partea de vinã, în aceasta fãcând o dovadã cã recunosc cã au gresit înaintea lui Dumnezeu si cã sunt vinovati înaintea lui Dumnezeu si cã doresc sã fie iertati de pãcatele pe care le-au fãcut. Preotul care primeste mãrturisiri de pãcate si care are puterea iertãrii pãcatelor se numeste preot duhovnic; se numeste duhovnic, spre deosebire de preotul care nu este duhovnic si care n-are aceastã calitate de a asculta spovedanii si de a da iertare de pãcate. Duhovnicia nu se dã o datã cu hirotonia, ci se dã printr-o rânduialã numitã hirotesia de duhovnic. Preotul primeste puterea iertãrii pãcatelor si primeste calitatea de ascultãtor de mãrturisiri. Acesta este duhovnicul din punctul de vedere al dreptului bisericesc si din punctul de vedere al situatiei lui fatã de cei care nu au aceastã situatie, chiar preoti fiind. Sã fii ucenic înseamnã sã te lasi îndrumat si modelat. Asta-i situatia de ucenic: sã te pleci cu mintea, sã nu stii tu mai multe decât cel care te îndrumeazã. Sã faci ceea ce a zis Domnul Hristos: sã mergi pe urmele Lui, sã-l urmezi pe cel care te îndrumeazã. Sfântul Apostol Petru, de pildã, la Pescuirea Minunatã, a zis cãtre Domnul Hristos: Toatã noaptea ne-am trudit si n-am prins nimic, dar pentru cuvântul Tãu arunc mreaja în mare si pentru cã zici Tu" (Lc. 5, 5). Asta înseamnã sã fii ucenic. De aceea a putut fi Sfântul Apostol Petru ucenic, pentru cã s-a plecat cu mintea. Pãrintele Arsenie Boca zicea cã noi avem mintea care discutã cu Dumnezeu, în loc sã se supunã fãrã discutie. O astfel de minte avea Sfântul Apostol Petru la Cina cea de Tainã, când a zis: "Doamne, Tu sã-mi speli mie picioarele?" Si a auzit de la Domnul Hristos: "Ceea ce fac Eu acum tu nu întelegi, dar mai târziu vei întelege" (In. 13, 6-7). S-a împotrivit mai departe si atunci a zis Domnul Hristos: Dacã nu te voi spãla, nu ai parte cu Mine" (In. 13, 8). De unde întelegem cã ucenicia este plecare de minte. Dacã nu te pleci cu mintea, dacã stii tu mai bine, dacã ai tu opinii care te scot de sub ascultarea fatã de duhovnic, în cazul acesta sau duhovnicul nu-i duhovnic, sau ucenicul nu-i ucenic. Sau amândouã.
 * //Ce înseamnã sã fii ucenic?//**