Cosbuc+-+Stan+Diana



George Cosbuc!!!



1.__IN PRIMI ANI.__

== == == ==
 * 1866-09-20** Se naste George Cosbuc la Hordou-Nasaud (astazi Cosbuc), al optulea din cei 12 copii ai preotului Sebastian si al preotesei Maria Cosbuc. Copilaria si-o petrece intr-o asezare sateasca cu un folclor bogat si cu o natura palpitanta, aspecte care ii vor influenta opera de mai tarziu.
 * 1873 - 1876** Copilul Cosbuc urmeaza cursurile primare la diferite scoli - Hordou, Salva, Telciu si Nasaud.
 * 1876 - 1884** Cosbuc urmeaza studiile liceale la Nasaud. Liceanul citeste mult si gandeste adanc asupra lecturii. Activeaza la Societatea de lectura "Virtus romana rediviva" a elevilor, devine vicepresedinte si apoi presedintele ei si imprima zeci de pagini originale si traduceri in publicatia societatii "Muza someseana". Numarul poeziilor lecturate se ridica la 150 si cel al versurilor publicate in revista manuscrisa la 50 de creatii. Intr-un fel, ele sunt un tip de exercitiu benefic. In germene se gasesc aici directiile fundamentale ale drumului poetului, traducatorului si evocatorului de fresce ale razboiului.
 * 1884** toamna... In fata tatalui sau, evita sa se inscrie la seminarul greco-catolic din Gherla, spre a deveni preot, si atunci se inscrie la Facultatea de Filosofie din Cluj. Continua sa scrie poezii si isi face debutul literal cu Filozofii si Plugarii la gazeta Tribuna din SIbiu, condusa de I. Slavici. Moment important in destinul sau poetic.
 * 1886** Retragerea de la facultate din cauza lipsurilor materiale.
 * 1887** august . Cosbuc devine redactor la Tribuna, datorita lui I. Slavici, care abordeaza in cadrul discutiilor o multitudine de probleme de teorie literara. O etapa rodnica, soldata cu publicarea a 55 de poezii (originale sau traduceri). Devine foarte cunoscut in Transilvania.
 * 1889** Aparitia poemului Nunta Zamfirei in Tribuna (nr 108). Moment inaltin in cariera poetica.
 * 1890** La chemarea lui Titu Maiorescu se stabileste in Bucuresti. Primeste postul de "desemnator-adjunct" la Ministerul Cultelor, din care, fiindca nu i se potrivea firii sale, va demisiona la scurta vreme. Colaboreaza la diferite reviste literare si duce o viata agitata.

== == == In acest an, publica mai multe traduceri din creatia universala, intrate in ciclul literaturii romane. Poetul are concomitent serioase preocupari privind dezvoltarea presei romanesti. Conduce revista "Foaia interesanta" (1897) si face parte din colectivul redactional al periodicului "Albina" (din 1897), publicatie dedicata culturalizarii poporului. In aceasta privinta publica zeci de articole. Primeste postul de referendar la Casa Scoalelor. Un timp este coleg cu Al. Vlahuta, M. Sadoveanu, Emil Garleanu. Pentru a face o traducere fidela a Divinei Comedii, dupa original, incepe sa invete serios limba italiana, intreprinde o calatorie mai lunga in Italia si sta mai multe saptamani in statiunea balneara Riva. Lucreaza intens la traducerea Divinei Comedii. In colaborare cu Ioan Gorun si Ilarie Chendi, scoaterevista "Viata literara". == == == ==
 * 1893** Cosbuc publica prima culegere de poezii originale prin volumul Balade si idile. Cartea marcheaza un moment important in evolutia sa artistica si in dezvoltarea literaturii romane. Prin poemul "In opressores", poetul se afla printre memorandisti cu prilejul procesului "Memorandului" desfasurat in Cluj.
 * 1894 - 1896** Impreuna cu I. Slavici si I.L. Caragiale, editeaza revista Vatra. Publica aici, printre altele, poeziile "In opressores" si "Noi vrem pamant".
 * 1895** Casatoria lui Cosbuc cu Elena Sfetea, avand binecuvantarea parintilor. Se naste singurul baiat al scriitorului, Alexandru.
 * 1896** Apare "Fire de tort", a doua culegere de versuri originale. Da la tipar traducerile "Mazepa" de Byron, "Georgicele", "Eneida" de Virgiliu.
 * 1897** Reeditarea volumului "Balade si idile", din care, nemotivat, omite cateva poezii de o mare frumusete.
 * 1899** Publica cartile : "Razboiul nostru pentru neatarnare" si "Povestea unei coroane de otel", in care evoca cu patos luptele eroice ale ostasilor nostri.
 * 1900** Cosbuc este ales membru corespondent al Academiei Romane. Se hotaraste sa traduca Divina Comedie de Dante Aligheri
 * 1901** Cosbuc, impreuna cu Vlahuta, editeaza revista "Samanatorul", conceputa ca descendenta a revistelor patriotice mai vechi; Dacia literara (1840), Tribuna (Sibiu). Scopul declarat : dezvoltarea traditiilor sanatoase ale presei romanesti, realizarea unitatii scriitorilor, aproprierea lor de popor. Dupa un rastimp, cei doi scriitori parasesc conducerea si publicatia, care, sub autoritatea altor intelectuali, abandoneaza orientarea initiala.
 * 1902** I se tipareste cea de-a treia culegere de versuri originale : "Ziarul unui pierde vara".
 * 1904** Tipareste culegerea de versuri patriotice "Cantece de vitejie".
 * 1907** Are neplaceri din cauza publicarii poemului manifest "Noi vrem pamant", care se raspandise in foi volante in masa rasculatilor. Alte doua poezii ale sale reflecta framantarile sociale ale vremii : "Pamantul uitarii" si "Parabola semanatorului".
 * 1908** Reintoarcere pe pamanturile natale, unde este primit ca un apostol.
 * 1910** Publicarea traducerii dramei "Don Carlos" de Fr. Schiller.
 * 1912** Petrece timp de 6 saptamani in Italia, intreprinde studii dantesti in biblioteca din Florenta. Printre lucrarile sale, a ramas un material cu comentarii dantesti care se va publica peste ani, abia in 1963, 1964
 * 1913** Primirea sarbatoreasca la Nasaud, cu prilejul aniversarii a 50 de ani de la infiintarea gimnaziului.
 * 1914** Declansarea primului razboi mondial. Poetul deplange (in poezia Morti-pentru cine ?) trimiterea romanilor in razboi de catre autoritatile Impreiului Austro-Ungar.
 * 1915** Moartea fiului Alexandru, student si tanar talentat, intr-un accident de automobil la Balesti, in Oltenia. Durerea este coplesitoare si poetul nu-si va mai putea reveni.Isi gaseste refugiul in opera danteasca. Descumpanit, nu poate participa la marea adunare a transilvanenilor si bucovinenilor din toamna, dar trimite o scrisoare in care condamna actiunile dusmanoase ale Impreriului Austro-Ungar fata de romani.
 * 1916** Alegerea ca membru activ al Academiei Romane.
 * 1918-05-09** Moare scriitorul George Cosbuc la numai 51 de ani, fiind inmormantat in cimitirul Serban Voda - Bellu, langa fiul sau Alexandru, si in vecinatatea marilor scriitori M. Eminescu, I.L. Caragiale s.a.
 * 1924 - 1932** Apare "Divina Comedie" de Dante Aligheri. Traducere de G. Cosbuc. Editie ingrijita si comentata de Ramiro Ortiz, Vol I-II
 * 1943** Moare sotia poetului.
 * 1966** Se publica "Odissea" de Homer. Traducerea de G. Cosbuc. Editie ingrijita de Iuliu Sfetea si St. Cazimir, cu un studiu introductiv de St. Cazimir, vol I-II, Bucuresti.

1866 --Intaiul mare poet pe care ni l-a dat Ardealul vede lumina soarelui, la 20 septembrie, in satul Hordou (azi George Cosbuc). Casa din piatra, cu tinda si cinci odai, fusese ridicata in 1840 de tatal sau Sebastian, preot provenit dintr-o familie care-a dat vreo 14 randuri de preoti.

1871--Urmeaza cl. I primara la Hordou. 1873--Continua urmatoarele clase la Tecuci. 1875-1876 --Clasa a IV-a la Scoala Normala din Nasaud. 1876-1886 --Este elev la Liceul romanesc din Nasaud. Locuieste la invatatorul T. Rotari, citind cu nesat cartile din biblioteca acestuia. Devine sufletul Societatii literare scolare "Virtus Romana Rediviva".

1884 --Publica primele poezii in Musa someseana, almanahul societatii. In mai, isi ia bacalaureatul, iar in septembrie se inscrie la Universitatea din Cluj. Publica versuri, basme, traduceri in ziarul Tribuna din Sibiu, al lui I. Slavici. 1887 --Paraseste facultatea si devine redactor la Tribuna. Perioada excelenta pentru creatiile sale. 1889--Publica Nunta Zamfirei, capodopera care-i aduce mare succes. Chemat de Maiorescu, trece granita Romaniei si se stabileste definitiv la Bucuresti. 1890 --Poezia La oglinda in Convorbiri literare, Elaboreaza cu mai multi profesori un bun manual scolar: Carte romaneasca de cetire.

1891-1892--La Tribuna, apar poezii foarte bune; la fel si in revista magazin Lumea ilustrata (Fatma, Vestitorii primaverii, Noapte de vara, Vara) 1893 --Apare volumul de debut Balade si idile, laudat de critici. 1894-1895 --La editura lui C. Sfetea, apare revista Vatra (condusa de Slavici, Caragiale, Cosbuc). Publica: Noi vrem pamant, Mama, Lupta vietii, Pasa Hassan, Doina. Acum se casatoreste cu sora editorului, Elena Sfetea, care-l va naste, la Craiova, pe Alexandru, unicul fiu al poetului (alintat "puiul mamei").

1896--Apare volumul Fire de tort. Se tipareste, in traducerea sa, Eneida de Vergiliu. 1897 --Volumul Versuri si proza apare la Caransebes; la Craiova -Antologia sanscrita; la Bucuresti - Sacontala de Calidasa, tot in traducerile sale. 1898 --Devine membru corespondent al Academiei Romane. 1901--Impreuna cu Vlahuta, intemeiaza revista Samanatorul, unde publica alte poezii originale si Odiseea lui Homer (traducere). 1902 --Tipareste volumul de versuri Ziarul unui pierde vara. 1904 --Apare volumul Cantece de vitejie, elogiat de N. Iorga. 1907 --Termina traducerea Divinei Comedii de Dante Alighieri (publicata dupa moarte). 1908 --"Poetul taranimii" revine in Ardeal si-l cunoaste, la Prislop, pe Liviu Rebreanu.

1915 --In august moare, in urma unui accident de automobil,unicul sau fiu, Alexandru. 1916 --Este ales membru activ al Academiei Romane. 1918 --In ziua de 9 mai, la pranz, moare subit la Bucuresti, in casa sa. "Poetul neamului" odihneste la Bellu, sub aceeasi brazda de pamant cu fiul sau Alexandru. George Coşbuc s-a născut al optulea dintre cei 14 copii ai preotului greco-catolic Sebastian Coşbuc şi ai Mariei, fiica preotului greco-catolic Avacum din Telciu. Copilăria şi-o va petrece la Hordou, în orizontul mitic al lumii satului, în tovărăşia basmelor povestite de mama sa. Primele noţiuni despre învăţătură le primeşte de la ţăranul Ion Guriţă, dintr-un sat vecin, despre care Maria Coşbuc auzise „că ştie poveşti”. De la bătrânul diac Tănăsucă Mocodean, Coşbuc învaţă a citi încă de la vârsta de cinci ani.

Despre începuturile sale literare George Coşbuc mărturiseşte: //„Cea dintâi poezie am publicat-o la vârsta de 15 ani într-o foaie pedagogică din Ardeal.//

În august 1887, G. Coşbuc ajunge la Sibiu, unde va rămâne până în 1889. Slavici va consemna cu entuziasm evenimentul: //„De vreo două săptămâni avem aici pe Coşbuc, un admirabil băiat de vreo 21 de ani, unul din cele mai distinse capete”//. Anii petrecuţi în redacţia //Tribunei// sibiene (1887 - 1889) alături de I. Slavici vor culmina cu apariţia poemului //Nunta Zamfirei//, un poem - spectacol admirabil, care a impresionat chiar şi pe olimpianul Titu Maiorescu. Cu //Nunta Zamfirei// George Coşbuc s-a impus definitiv în atenţia cititorilor şi a criticilor de peste munţi, fapt care i-a creat aureola de mare poet. Şi tot cu ea s-a impus mai întâi şi la Bucureşti, după ce fusese publicată în //Convorbiri literare//, în martie 1890: //„La 1893, când am publicat «Balade şi idile»//