Iarna+-+Pop+Alexandra

Iarna, o preafrumoasa mireasa, si-a intins haina tesuta cu flori albe pretutindeni. Cade un fulg, doi, trei, ba chiar mai multi. Ninge neincetat. Cerul posomorat s-a captusit in totalitete cu plumb. Norii cei lungi si grosi sageteaza usor cu ace de gheata subtiri si mici. Din vazduh vine un vant aspru care frige obrajii oamenilor ca un bici usturator. Suflarea dusmanoasa a crivatului imprastie valul de promoroaca marunta. Casele sunt imbracate intr-o haina groasa impodobita cu lana rece. Ele si-au pus o frumoasa caciula de nea, tesuta in argint. Padurea, minunatul castel de clestar, scanteie in mii si mii de luminite sclipitoare. Pomisorii cafeni si-au adunat in bratele lor reci podoabe argintii. Restul pomilor umbriti dardaie sub dusmania crivatului. Colinci mari dorm sub zapada pufoasa si deasa. Stelute mici plutesc in vazduh ca un roi de fluturi albi, purtate de un vant molcom. Muntii cei carunti sunt captusiti cu o plapuma alba ca laptele. Soarele sta ascuns dupa inaltele lor creste si mai trimit din cand in cand cate-o raza palida, dezmierdand usor pamantul bocna.