Iarna-Sefer+Madalina

Iarna Este iarna. Norii albi, pufosi,care poarta-n straie fulgii jucausi de nea urca cu repeziciune treptele orizontului.Cei doi astrii: Luna si Soarele stau ascunsi dupa palatul de cristal al Zanei Zapezii. Peste satul bunicilor a inceput sa cada fulgi pufosi, mari si lenesi asternandu-se pe pamantul inghetat acoperindu-l in scurt timp cu o plapuma argintie. Craiasa Zapezii a iesit in sania ei de argint prin portile Orizontului si s-a oprit pe pamant. Si-a chemat ajutoarele: Norii, Viscolul si Gerul si le-a spus: -As vrea sa pun stapanire pe acest tinut, dar am nevoie de ajutorul vostru. -Cu ce te putem ajuta, craiasa? -Voi Norilor, sa cerneti peste pamant lungi troiene de zapada! Tu, Viscole, sa sufli nemilos si sa acoperi satele, drumul si orice urma pentru ca pustiul sa domneasca.Tu, Gerule, sa ingheti stelele, sa pui flori la ferestre si turturi la stresinele caselor! Cele trei ajutoare s-au pus pe lucru. Din inaltul cerului, regina noptii, Luna ii privea neputincioasa.Trecea maiestuoasa si se indrepta spre linia orizontului...Satul doarme amortit sub zapada, doar clabucii albi de fum se inalta veseli spre cerul inalt. Nu se vede tipenie de om, totul este pustiu, fara urme, fara drum... Dar a venit o noua zi cu un soare palid si rotund. Gerul aspru si nemilos de peste noapte a inghetat zapada facand-o numai buna pentru derdelus. Cata bucurie si voie -buna a putut aduce un soare care radea vesel aratandu-si dintii si care a insufletit in scurt timp derdelusul de pe deal. Copiii satului s-au adunat la sanius tipand, chiuind si zburdand vrand sa-i multumeasca Zanei pentru frumusetea si jocurile oferite, si vrand sa-i arate ca alaturi de soare o vor invinge.