ACG_Ghepardul


 * [[image:http://stud.usv.ro/%7Evladv/tti/proiect/Imagini/ghep2.jpg width="230" height="197"]] || [[image:http://stud.usv.ro/%7Evladv/tti/proiect/Imagini/title_ghep.jpg width="267" height="80"]] || [[image:http://stud.usv.ro/%7Evladv/tti/proiect/Imagini/h_ghepard.jpg width="214" height="192" align="left"]] ||

**Nume:** Ghepard **Greutate:** 55 kg **Lungime corp:** 1,35 m  GHEPARDUL(Acinonyx Jubatus) este un mamifer carnivor salbatic, cu capul mic si rotund, coada lunga, picioare înalte, cu blana de culoarea galbuie cu pete mici, întunecate. Este specific savanelor din Africa si din sudul Asiei. De-a lungul ecuatorului, în Africa se întinde marea savana. În Tanzania, aceasta este cunoscuta sub denumirea de Masai Mara – „pamântul patat”, în limba masai. Un strat de cenusa hranitoare, întins ca o patura de catre vulcanii stravechi, a facut din aceasta zona unul dintre cele mai înfloritoare ecosisiteme din lume. Cirezile uriase de ierbivore ce pasc în savana sunt „contrabalansate” de patru mamifere carnivore mari: trei feline (leopardul, leul si ghepardul) si o specie de hienide(hiena). Tufisurile dese si copacii înalti ai padurilor de la malul râurilor adapostesc cea mai mare felina patata a Africii: leopardul. Celelalte doua mari feline sunt adaptate vietii în savana. Sun felinele de savana ale Africii. Esenta a gratiei si elegantei, ghepardul este cel mai rapid mamifer terestru. Este atât de specializat, încât îsi bazeaza supravietuirea pe sprintul de 300 m. **Viata si moarte in savana**
 * [[image:http://stud.usv.ro/%7Evladv/tti/proiect/Imagini/guepard2.gif width="579" height="63"]] ||
 * [[image:http://stud.usv.ro/%7Evladv/tti/proiect/Imagini/ghepard.jpg width="440" height="340" align="right"]] ||

Se stie ca dintre toate felinele, ghepardul este cel mai atent cu puii sai. Femelele îsi cresc singure puii. Ele pot naste prima data la vârsta de 2 ani, apoi din 24 in 24 de luni. Media la nastere este de 4 pui, cazurile de 8 fiind rare. O perioada dupa nastere, mama muta culcusul din doua în doua zile, pentru ca micutii sa nu lase un miros care ar putea sa atraga animalele de prada. „Vizuina” este, de fapt, un loc îngust cu iarba culcata la pamânt, lânga terenul de vânatoare al mamei. Aceasta este mereu în cautarea prazii, din care se înfrupta numai dupa ce puii s-au saturat. Pâna când vor fi în stare sa alerge mai repede, puii sunt însa extrem de vulnerabili. Aceasta se întâmpla pentru ca, de dragul vitezei, ghepardul a trebuit sa renunte la apararea puilor. Femelele nu au forta necesara sa-si pazeasca puii de lei sau hiene, si, de aceea, 50 % dintre ei sunt ucisi în primele luni de viata. Vulturii sunt una dintre cele mai mari amenintari pentru pui, nu pentru ca îi ataca, ci pentru ca pot atrage lei si hiene la un prânz câstigat cu usurinta. Leii ucid mai multi pui de ghepard decât orice alt pradator. Abia un pui din 20 ajunge la maturitate. Motivul acestui comportament agresiv poate fi acela ca leii vor sa elimine concurenta. **O felina … migratoare**

În timpul sezonului secetos, puii pot muri si de foame. O data cu migratia ierbivorelor, iepurii si vulpile cu urechi de liliac sunt singura prada mai consistenta ce poate fi gasita în zona. Este momentul cand mama si puii ei pornesc într-o calatorie anuala. Femelele si puii lor sunt singurele mamifere migratoare din lume. Ca sa prospere, acestor nomazi iuti de picior le trebuie terenuri întinse de vânatoare. Pot calatori zeci de kilometri spre câmpiile din centrul savanei. Puii stau cu mama lor pâna împlinesc 15-18 lunisi s epot sescurca singuri. Mama i-a învatat pâna la momentul respectiv numeroase tehnici de vânatoare. În aceasta perioada, ca toti adolescentii, puii de ghepard încep sa simta gustul libertatii. Plecata la vânatoare într-o dimineata, mama nu se mai întoarce. Despartirea este brusca si definitiva. Puii au ajuns la vârsta la care trebuie sa se descurce singuri. **Libertate si pericol** Intre timp, puii ajunsi la varsta la care trebuie sa supravietuiasca prin propriile puteri au ramas singuri în imensitatea savanei. De obicei, gheparzii tineri se despart de mamele lor în anotimpul umed, când hrana este mai usor de gasit. Daca au supravietuit mai multi frati, ei stau si vâneaza împreuna pâna când ating vârsta de 2 ani. Apoi se despart. Tinerele femele ghepard ramân de obicei pe acelasi teritoriu cu mamele lor, în timp ce masculii se deplaseaza pe distante foarte mari. Comportamentul acesta instinctiv poate fi modul în care natura evita endogamia (împerecherea între indivizi din aceeasi familie). Despartirea are loc si datorita faptului ca femelele si masculii ghepard se confrunta cu probleme diferite la aceasta vârsta. În timp ce pentru femele cea mai importanta este capacitatea de reproducere, la masculi teritoriul si iscusinta de vânator conteaza.