Serpi+si+soparle+-+Sovre+Andrei

media type="custom" key="648523"
 * Şarpele** este o reptilă fără picioare. Câteva specii de şerpi sunt veninoase şi toţi şerpii sunt carnivori.

Caracteristici generale

 * Sunt apode şi târâtoare.
 * Carnivore.

Anatomia

 * Au schelet;
 * Se deplasează cu ajutorul muşchilor. Deplasarea lor generală este cea in zig-zag. Cu ajutorul muşchilor şi vertebrelor, ei aproape plutesc deasupra nisipului deşertului.

Reproducerea
Înmulţirea serpilor constă în depunerea ouălelor în găuri în nisip, pentru protejarea şi încălzirea lor.

Modul de viaţă

 * terestru la cea mai mare parte a şerpilor şi acvatică la şarpele de apă.

Dieta
Se hrăneşte cu broaşte, şoareci, şopârle, insecte şi cu alti serpi. Înghite şi animale mai voluminoase decât corpul sau datorită ligamentului elastic, care leagă cele două jumătăţi ale mandibulei şi a osului pătrat. În repaus acesta are poziţie orizontală. Când şarpele se hrăneşte, osul are poziţie verticală, mărind cavitatea bucală. Dinţii curbaţi spre interior reţin prada. Alunecarea hranei prin faringe şi esofag se datorează elasticităţii acestor organe, secreţei de salivă şi lipsei sternului. 

Văzul
Ochii au ploapele unite, privirea fixă şi nu clipesc. Văzul este dezvoltat.

Auzul
Urechile nu au pavilioane.

Mirosul şi gustul
Mirosul este foarte bine dezvoltat. Limba este lungă, bifurcată şi serveşte la pipăit. Reptilele sunt aproape întotdeauna uşor de identificat, datorită unor caracteristici comune care le deosebesc cu uşurinţă de alte animale terestre sau semi-terestre. Cel mai evident semn că un animal este reptilă îl constituie pielea cu solzi care îi acoperă cea mai mare parte a corpului. Toate reptilele au un tip de solzi, iar unele au ajuns chiar să îşi dezvolte aceşti solzi pentru scopuri specifice. Carapacea unei broaşte ţestoase este pur şi simplu alcătuită dintr-un grup de solzi măriţi şi întăriţi, care au evoluat pentru a-şi proteja "proprietarul". Alte reptile au solzii atât de mici, încât nici măcar nu se pot vedea cu ochiul liber. Toate reptilele sunt vertebrate şi respiră aer (chiar şi cele care petrec în apă o mare parte a vieţii). Aproape toate au patru membre, deşi în cazul şerpilor şi al unor şopârle aceste membre nu sunt, de obicei, vizibile. De asemenea, sunt animale amniotice, ceea ce înseamnă că embrionul care se dezvoltă este protejat de o serie de membrane şi o cochilie dură, care împiedică oul să se usuce, oferindu-i în acelaşi timp o formă de protecţie împotriva animalelor de pradă. Într-o oarecare măsură, reptilele se definesc şi prin caracteristicile pe care NU le au, la fel de bine ca şi prin cele pe care le au. Spre deosebire de mamifere şi păsări, care au evoluat tot din reptile, animalele din clasa Reptilia sunt în cea mai mare parte incapabile să îşi regleze temperatura propriului corp şi, în acest scop, depind de condiţiile de mediu. De asemenea, reptilele nu au blană sau pene. || Reptilele pe care le cunoaştem astăzi reprezintă o parte foarte mică din numărul acelor făpturi primitive, dintre care foarte multe au evoluat rapid în alte direcţii. Fosilele descoperite arată că anumiţi dinozauri şi rudele lor, de exemplu, erau descendenţii reptilelor primitive - şi nu invers. Cu timpul, grupurile de reptile s-au diversificat rapid, iar reptilele asemănătoare cu mamiferele au apărut relativ repede. Descoperirea celebrei fosile de Archaeopteryx în 1861 a demonstrat că păsările au evoluat şi ele tot din acele reptile primitive. || Şopârlele se disting de şerpi în principal prin prezenţa picioarelor, deşi există şi alte deosebiri, mai puţin evidente: şopârlele au deschizături pentru urechi, pleoape mobile şi maxilare mult mai puţin flexibile. Majoritatea şopârlelor au patru picioare cu câte cinci degete fiecare, deşi există şi specii de şopârle fără picioare, care şi-au pierdut membrele exterioare. Şopârlele sunt renumite pentru iuţeala lor şi capacitatea de a se căţăra sau de a alerga peste orice obstacol din drumul lor, ceea ce le ajută să evite mulţi prădători. De asemenea, când sunt ameninţate, multe specii pot să îşi lase coada în "mâinile" atacatorului. Deşi în general sunt inofensive, multe specii sunt gata să muşte, ba chiar destul de dureros, când sunt capturate. Două specii, şopârla mexicană şi monstrul Gila, sunt veninoase, la fel ca multe specii de şerpi, deşi reprezintă un pericol relativ mic pentru om. || Majoritatea reptilelor sunt ovipare, ceea ce înseamnă că depun ouă. În lumea reptilelor există mai multe metode de a depune ouă. Unele specii depun, pur şi simplu, o cantitate de ouă care sunt lăsate să se dezvolte pe cont propriu, de obicei în locuri adăpostite, în cuiburi bine protejate şi ascunse sub pământ sau în nisip. Broaştele ţestoase marine, ţestoasa verde în special, vin la ţărm să îşi depună ouăle în nisip, unde sunt lăsate singure. La alte specii, de exemplu la piton sau crocodil, femela îşi păzeşte aprig cuibul, petrecându-şi perioade îndelungate de timp în apropierea ouălor sau încolăcită peste acestea, gata să se lupte cu orice potenţial prădător. Multe alte specii de reptile sunt ovovivipare, ceea ce înseamnă că embrionul se dezvoltă în cochilii subţiri de ou, păstrate de mamă în interiorul corpului. Coaja oului crapă chiar înainte de naştere, deci oul ca atare nu este depus niciodată în mediul extern. Ca urmare, multe specii ovovivipare par să nască pui vii. Fenomenul de ovoviviparitate se întâlneşte pe scară largă la multe specii de şopârle şi şerpi. || Există multe poveşti extraordinare asociate cu reptilele, adesea datorită longevităţii acestora. Cea mai bătrână reptilă cunoscută vreodată a fost o broască ţestoasă primită în dar de familia regală din Tonga în 1773 sau 1777. Indiferent care dată este corectă, broasca a trăit până în 1965, atingând deci cel puţin vârsta de 188 de ani. Dar hrana? În stomacul reptilelor au fost descoperite tot soiul de chestii ciudate - chiar şi oameni, care sunt uneori mâncaţi de şerpi sau crocodili de mari dimensiuni. Deşi şerpii mari precum pitonii sau anaconda pot să înghită un om, asemenea atacuri se produc extrem de rar. Totuşi, ceea ce mănâncă aceste animale în mod obişnuit nu este cu nimic mai puţin impresionant. Datorită faptului că îşi pot disloca mandibula şi au stomacul foarte elastic, şerpii constrictori de mari dimensiuni, de exemplu pitonii, pot mânca animale de câteva ori mai mari decât circumferinţa corpului lor, înghiţind chiar gazele sau antilope întregi, cu coarne cu tot. Cea mai aprinsă dezbatere în acest domeniu încearcă să determine care este cea mai veninoasă specie de şarpe. Există popoare pentru care şerpii veninoşi din ţara lor reprezintă un motiv de mândrie naţională, afirmând că aceştia ar fi cei mai periculoşi din lume. Însă nu este întotdeauna simplu de găsit date demne de încredere în acest sens. Este foarte dificil de verificat nivelul de toxicitate a veninului de şarpe într-un mod util şi consistent, însă, la ora actuală, părerea relativ unanim acceptată este că şarpele terestru cu cel mai puternic venin trăieşte în Australia şi este cumplitul taipan, Oxyuranus microlepidotus. || Si acum un test: media type="custom" key="648567"
 * Ce este o reptilă? ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/ce_este_o_reptila/images/blank.gif width="1" height="10"]][[image:http://www.latifa.ro/images/8220070712171102_t.jpeg]] ||
 * Reptilele alcătuiesc o grupă de animale foarte diverse, reprezentate pe fiecare continent, cu excepţia Antarcticii. Cele mai bine cunoscute reptile sunt probabil şerpii şi şopârlele, pur şi simplu pentru că au o arie de răspândire mai mare decât crocodilii, broaştele ţestoare şi tuatara, care intră totuşi şi ele în clasa Reptilia. Adevărul este că mulţi oameni nici nu ştiu că broaştele ţestoase sunt reptile. Au fost descrise peste 7.000 specii de reptile, majoritatea trăind în regiunile tropicale şi sub-tropicale.
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/ce_este_o_reptila/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||
 * Evoluţie ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/evolutie/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||
 * Reptilele se numără printre cele mai vechi animale terestre de pe Pământ. Primele reptile, în forma pe care o cunoaştem astăzi, au evoluat din amfibieni, în urmă cu aproximativ 250-300 milioane ani, şi s-au înmulţit rapid, devenind cele mai răspândite animale terestre ale epocii respective. Primele reptile aveau probabil destul de multe caracteristici în comun cu cele contemporane: o piele groasă, care nu lasă să treacă apa şi le ajută să reţină umiditatea; se înmulţeau prin ouă, care puteau să se dezvolte în climate calde. Aceste forme de adaptare le-au permis să îşi completeze întregul ciclu de viaţă pe uscat, nu în apă. Ca urmare, au reuşit să colonizeze foarte rapid aproape toate mediile terestre de pe planetă.
 * Şopârle ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/genus/soparle/images/blank.gif width="1" height="10"]][[image:http://schottdorf.org/images/agama-web.png width="404" height="340"]] ||
 * Şopârlele sunt probabil cele mai răspândite, mai de succes şi mai variate specii de reptile care trăiesc în prezent. Aparţin ordinului Squamata, pe care îl împart cu şerpii: în total peste 4.000 de specii structurate în aproximativ 26 familii au fost descrise în întreaga lume, în orice tip de mediu, cu excepţia climatului polar. Şopârlele variază mult ca dimensiuni, de la mai puţin de 2 cm - cum este gecko-ul pitic - la peste 3 metri - cum este dragonul (sau varanul) de Komodo. Şopârlele trăiesc într-un habitat extrem de divers, practic în orice mediu, de la cel arboricol la cel deşertic, mănâncă orice, de la insecte la capre şi, în anumite cazuri, îşi pot schimba chiar culoarea pentru a se camufla în peisaj sau pot să zburde prin frunzişul pădurii folosindu-se de nişte falduri de piele special adaptate, ca de nişte paraşute.
 * Reproducerea reptilelor ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/reproducerea_reptilelor/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||
 * Reptilele se reproduc la fel ca toate celelalte vertebrate. Înainte de împerechere, multe specii de reptile se angajează în ritualuri de curtare elaborate, care pot dura ore sau chiar zile întregi. Diversitatea acestor comportamente din perioada împerecherii este foarte mare şi variază enorm de la un ordin la altul sau chiar şi în interiorul aceluiaşi ordin. Masculul de şopârlă îşi poate schimba culoarea sau îşi ridică nişte falduri speciale de piele, dispuse în jurul gâtului. Există şerpi care iniţiază un adevărat dans, cu mişcări complexe de încolăcire şi urmărire. Broaştele ţestoase îşi mângâie potenţialul partener cu membrele anterioare, iar crocodilii şi aligatorii încep să mârâie de obicei, pentru a arăta că sunt gata să se împerecheze. Masculii multor specii etalează anumite comportamente menite să intimideze alţi masculi, dar şi să atragă femelele. Împerecherea în sine poate fi o chestiune greoaie şi incomodă, în special la speciile mari de broaşte ţestoase şi crocodili, care sunt mai puţin bine echipate pentru mişcări agile pe uscat. Broaştele ţestoase marine se împerechează de obicei în ocean, căci apa le ajută să îşi susţină corpurile greoaie.
 * Reptilele în pericol de dispariţie ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/reptilele_in_pericol_de_disparitie/images/blank.gif width="1" height="3"]] ||
 * Ironia face ca marele succes şi abundenţa reptilelor în natură să le transforme într-o pradă atrăgătoare pentru alte animale. Dar oamenii sunt de departe cea mai mare ameninţare la adresa reptilelor. Teama de şerpi a determinat de multă vreme oamenii să ucidă chiar şi speciile inofensive, iar scăderea numărului de şerpi a generat probleme neaşteptate în anumite părţi ale lumii. ||
 * Reptile uimitoare ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/reptile_uimitoare/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||
 * Puţine animale mai sunt înconjurate de o asemenea aură de legendă şi false informaţii, precum reptilele. În special şerpii sunt subiectul multor prezumţii exagerate, poate şi datorită spaimei şi fascinaţiei pe care o exercită asupra noastră. Mulţi oameni cred că anaconda este cel mai lung şarpe din lume, căci se pare că multe exemplare depăşesc 11 metri, însă în realitate recordul este deţinut de un piton reticulat împuşcat în Indonesia în 1912, care avea 10 metri lungime. Un piton capturat în Sumatra a fost declarat iniţial ca având o lungime de 15 metri, însă măsurătorile ulterioare au stabilit că avea doar 6,5 metri - deci 8,5 metri mai puţin decât susţinuseră primele zvonuri!
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/reptile_uimitoare/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/reptile_uimitoare/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||
 * [[image:http://www.animalplanet.ro/reptile/reptile_uimitoare/images/blank.gif width="1" height="10"]] ||