Doros+Andrada+cls+a+-+VII+-+a+A

Isaac Newton

 * Sir Isaac Newton** la 46 de ani, într-un portret din [|1689] al pictorului [|Godfrey Kneller]

Isaac Newton s-a nascut la 5 ianuarie 1643 in catunul Woolsthorpe din comitatul Lincoln, ca fiu al unor fermieri. Casa nasterii sale exista si astazi. In dormitor a fost pusa o placa comemorativa de marmura, pe care sunt gravate versurile poetului Pope: "Natura si legile ei zaceau in bezna|Domnul a zis sa fie Newton si s-a facut lumina". Ramnand orfan de tata, Isaac a fost crescut de mama sa. La varsta de 12 ani a fost trimis la Scoala generala din Grantham, un mic orasel situat la vreo 8 km. de satul natal. Ca elev, la inceput nu a fost stralucit. Newton nu a fost un geniu precoce ca Pascal, Joung sau Gauss, el facand parte din categoria acelora la care geniu izbucnesc brusc, ca un vulcan. Primele semne ale manifestarii personalitatii sale s-au ivit cu ocazia unui incident avut cu un coleg, caruia in timpul unei discutii i-a dat un pumn in stomac cauzandu-i nu numai durere fizica ci si un afront moral. Isaac a reactionat imediat provocandu-l pe atacator, pe care il invinse. Apoi incurajat de mentor, ca dovada a victoriei sale, i-a frecat nasul de zidul Bisericii de langa scoala, cum era pe atunci obiceiul intre elevi. Nefiind multumit de victoria fizica, Newton incerca sa-si invinga adversarul si la invatatura, lucru reusit, devenind repede cel mai bun din clasa; pozitie ce si-a mentinut-o pana la sfarsitul studiilor din Grantham. In aceasta perioada Newton era debil, timid si foarte retras, izolandu-se de colegii sai. Se distra singur, construind tot felul de jucarii si dispozitive mecanice, pentru care manifesta o deosebita indemanare. Asa spre exemplu si-a facut un zmeu de care a atarnt o lanterna de hartie colorata, pe care il lansa seara speriindu-i pe localnicii care credeau ca e o cometa. Cu alta ocazie a fabricat o moara de vant care functiona si pe vreme linistita, fiind manata de un soarece inchis in ea. In 1656, abia dupa un an de scoala, Newton a trebuit sa se intoarca acasa, pentru a ajuta la treburile gospodariei, spre care nu avea nici o atractie. Cand a fost trimis la oras sa vanda bucate, a lasat aceasta grija unui servitor, in timp ce el citea sub gard. Doi ani mai tarziu, pe timp de furtuna, in loc sa se preocupe de gospodarie, el se straduia sa masoare viteza vantului, sarind alternativ in directia acestuia si in sens invers. In aceste conditii familia a hotarat sa-l trimita la inapoi scoala in toamna aceluia si an. In ultinii ani de scoala tot la Grantham, Newton a cunoscut si fiorii dragostei. El locuia la un farmacist Clarke, care avea o fiica adoptiva Storey; ea i-a inspirat lui Isaac cele cateva poezii pe care le-a scris in acea epoca. Dar Newton cand a terminat studiile, s-a intors acasa renuntand, se pare, la viata familiala. Ceva mai tarziu chiar daca Storey se maritase intre ei a ramas o prietenie calda. Interesul pentru chimie a lui Isaac a fost trezit de cartiile bibliotecii farmacistului Clarke. De asemenea atentia lui s-a indreptat si spre astronomie. Urmarea cerul, construia orologii de soare s.a.m.d. In primavara lui 1661 absolvise scoala din Grantham cu atata succes, incat directorul Henry Stokes l-a laudat cu acest prilej in fata tuturor elevilor, prezetandu-l ca pe un exemplu stralucit de sarguinta la invatatura. La 5 iunie al aceluiasi an a fost trimis la Trinty College din Cambidge, unde a inceput sa-si viata in intregime stiintei. Aici insa s-a dovedit a fi destul de slab la matematica. De aceea el s-a apucat sa-si imbogateasca cunostiintele despre matematica, ceea ce totusi i-a fost destul de simplu. Ca dovada ca invata la matematica, la ora la care profesorul se pregatea sa tina un curs despre Optica lui Kepler (dupa ce anuntase acest lucru), Isaac stia continutul cartii pe care o citise si el, vrand sa s pregateasca pentru lectie. Mai mult de cat atat l-a desconsiderat pentru o perioada pe Euclid spunand ca descopririle acestuia sunt logice. Primul succes al lui Isaac Newton a fost teorema binomului, urmata de calculul infinitezimal-in1665. Mult mai, tarziu in 1672 dupa ce studiase si forta gravitatiei, fenomenele optice etc., a fost numit profesor de matematica la Cambridge Newton. Astfel in 1672 a scris un nou tratat asupra flexiunilor, discutand aceasta problema cu Leibniz. In 1673 a facut experiente de electrizare a sticlei si ii comunica matematicianului Nicolaus Mercrator parerile lui asupra Libratiei Lunii (Libratia Luni: variatie periodica a anumitor miscari relative ale Lunii fata de Pamant). De ase-menea slefuia sticle, prepara aliaje si discuta chiar si chestiuni de agricultura. in 1976 s-a consultat cu Oldenburg, secretarul Societatii regale in privinta plantarii merilor pentru fabricarea cidrului, dar in acelasi timp se ocupa in continoare de problema gravitatii, amannd insa mult timp publicarea conceptiilor sale asupra gravitatiei universale pana cand a primit un impuls dinafara care sa-l decida a-si da vileag marea descoperire. Alti trei oameni de stiinta voiau sa descopere cat mai multe despre gravitatie: Hooke, astronomul Edmund Halley si arhitectul Wren. La un moment dat Newton a ajuns la concluzia ca orice corp din apropiera pamantului poate sa-i demonstreze rotatia in mod vizibil, Intradevar, daca pamantul ar fi imobil, un corp lasat liber ar cadea vertical. Din cauza rotatiei insa corpul va fi deviat putin spre E, ceea ce ar putea verificat experimental. Dupa un timp Newton se duela in descoperiri cu Hooke. Dupa cinci ani de alte studii nelegate de gravitatie si doi de studii in acest domeniu (gravitatia), in 1684 deduse din legea a treia a lui Kepler ca forta de atractie a soarelui asupra planetelor variaza in raport invers cu patratul distantei.. Newton a scris o adevarata nemuritoara opera Principiile matematice ale filozofiei naturale. In 1690 Newton si-a reluat activitatea de profesor desi intre anii 1690-1693 sanatatea sa lasa mult de dorit si atentia sa era atrasa de chestiuni religioase O cotitura inportanta in viata lui Newton a constituit-o scrisoarea pe care i-a adresat-o la19 martie 1695 Charles Montagne, mai tarziu lord Halifax, pe atunci presedinte al Societatii regale si ministru de Finante. In ultimii ani ai vietii sale Newton s-a ocupat de editarea si reeditarea operelor sale. Astfel in 1711 a publicat Metoda diferientala, in 1713 editia a treia a Principilor, iar in 1726 editia a treia. Incepand din 1722 Newton a ineput sa sufere de litiaza renala, boala care treptat s-a agravat. La 20 martie Isaac Newton a incetat din viata la varsta de 84 de ani. Westminster daclara despre Newton: "Sa se felicite toti muritori ca a existat o asemenea mandrie a specii umane".

Arhimede
Arhimede s-a nascut la Siracusa (Sicilia), si a fost educat in Alexandria. A fost unul dintre cei mai cunoscuti matematicieni si inventatori din Grecia Antica. In matematica pura a anticipat multe din descoperirile stiintei moderne, cum ar fi calculul integral, prin studiile sale asupra ariilor si a volumelor corpurilor rotunde solide si a ariilor figurilor plane. A demonstrat ca volumul unei sferei reprezinta doua treimi din volumul unui cilindru circumscris acelei sfere. In mecanica, Arhimede a definit principiul parghiei si a inventat scripetele compus. Cat timp a stat in Egipt a inventat pompa hidraulica pentru a se putea ridica apa de la de la un nivel inferior la unul superior. Este cunoscut pentru ca a descoperit legea hidrostaticii, numita si principiul lui Arhimede. Se crede ca Arhimede a descoperit acest principiu cand a intrat in cada de baie si a vazut nivelul apei care crestea. Arhimede si-a petrecut cea mai mare parte a timpului in Sicilia, in Siracusa. Aici si-a dedicat intreaga viata cercetarilor si experimentelor. Siracusa era o colonie greceasca a orasului Corint si era un oras greu de cucerit datorita pozitiei sale naturale deosebite. In timpul cuceririi Siciliei de catre romani cateva din inventiile lui Arhimede au fost folosite in apararea Siracusei. Printre aceste inventii se numara catapulta si un sistem de oglinzi care reflecta razele soarelui pentru a incendia corabiile inamice. Dupa capturarea Siracusei, in timpul celui de-al Doilea Razboi Punic, printr-o strategie care consta in a cuceri cartier dupa cartier si prin tradarea unui prefect al cetatii, Arhimede a fost ucis, in 212 i.e.n., de catre un soldat care l-a gasit desenand figuri geometrice pe nisip. Arhimede era asa de atent la calculele sale, incat atunci cand l-a vazut pe soldat i-a spus : ‘Noli turbare meos circulos” - “Nu-mi strica cercurile.” Soldatul nu a stiut cine este cel pe care l-a ucis. Conducatorul romanilor, Marcellus, indurerat de aceasta veste s-a ingrijit de inmormantarea lui Arhimede. Titus Livius, povesteste in scrierile sale despre Arhimede, astfel: “La Syracusa se afla acel om fara seaman, …, cercetator al cerului, cunoscator al stelelor, inventator neintrecut, constructor de masini de razboi, capabil, prin geniul sau de om de stiinta in slujba apararii patriei, sa zadarnicesca efortul a mii de romani”. Cateva din descoperirile sale din domeniul matematicii si al mecanicii s-au pastrat : “Masurarea cercului” (aproximarea rationala a lui ), “Sfera si cilindrul”, “Corpurile care plutesc” (care sta la baza Legii Hidrostaticii) si “Spirale”.

Albert Einstein s-a nascut in anul 1880 in orasul Munich din Germania. In jurul anului 1886 a inceput scoala studiind vioara pana la varsta de 13 ani. Doi ani mai tarziu a intrat in scoala Luitpold. A studiat matematica si incepand cu anul 1891 calculul. In anul 1894 familia sa s-a mutat in Milan dar Einstein a ramas in Munich. In 1895 a picat un examen care ii permitea sa studieze pentru o diploma de inginer-electrician la facultatea Eidgenossischen Technise din Zurich. Mai tarziu a picat si examenul de intrare in ETH, urmand scoala secundara Aarau unde a scris un esseu cuprinzand planurile sale pentru viitor: “Daca voi avea noroc si voi trece cu bine examenele, voi merge la Zurich si voi sta acolo 4 ani pentru a studia matematica si fizica. Ma imaginez profesor printre marile ramuri ale stiintei naturale, alegand partile teoretice.” In 1900 planul sau a avut succes. A absolvit facultatea si a devenit profesor de matematica si fizica. Dar de abia in anul 1901 a reusit sa obtina un post tempotrar ca profesor de matematica la liceul techinc din Winterthur. In acest timp si-a pierdut speranta de a ajunde la o universitate. In anul 1902 tatal unui fost elev l-a ajutat sa obtina un post temporar la Bern unde a fost numit expert tehnic de cls a III a. Abia in anul 1906 a devenit angajat permanent si a fost numit expert tehnic de cls. aIIa. In anul 1907 a descoperit ca masa gravitatiei era identica cu masa inertiei. In 1909 a devenit profesor de fizica la Universitate din Zurich, demisionand de la Bern. In 1911 a devenit profesor la Universitatea Karl-Ferdinant din Praga. De fapt, anul 1911 a fost foarte semnificativ pentru Einstein deoarece in acest an a fost capabil sa faca primele previziuni cuprinzand o raza de lumina venita de pe o stea indepartata vazandu-se trecand pe langa Soare. Acest lucru a fost foarte important deoarece a dus la primul experiment care sa-i dovedeasca teoria. In anul 1912 Einstein incepe o noua serie de cercetari asupra gravitatie, ajutat de prietenul sau Marcel Grossman. S-a mutat din Praga in Zurich pentru a ocupa un post la Universitate de Techica Eidgenossische. In 1914 s-a intors in Germania dar nu a cerut cetatenie. A acceptat un post de cercetare la Academia Prussiana de Stiinta si laUniversitate Berlinului. I s-a oferit si postul de director la Institutul de Fizica Kaiser Wilchem din Berlin. In anul 1921 a facut prima sa vizita in Statele Unite ale Americii pentru a strange fonduri pt Universitatea Hebrew din Ierusalim. A primit acolo medalia Bernard. In anul 1922 i-a fost oferit premiul Nobel dar nu afost prezent pentru a-l primi fiind plecat plecat intr-o calatorie in Japonia. Tot in acest an a vizitat parisul si Palestina. In anii 1925-1926 a primit numeroase medalii printre care medalia Copley si medalia de aur din partea Societatii Astronomice.