MM_Proiect+Istorie

 ARTA ANTICA  ARTA EGIPTEANA. Din cele mai vechi timuri Arta Egipteana a fost una dintre cele mai originale.Evoluand foarte putin in timp arta egipteana si-a pastrat trasaturile specifice. Arta egipteană, are un profund caracter religios şi funerar, acesta regăsindu-se în: -1.arhitectura -2.sculptura -3.pictura Arta egipteana este considerata o "arta de curte" prin car e faraonul isi arata puterea si bogatia lui.Si astazi mai putem intalni frumoasele realizari ale egiptenilor.

1.ARHITECTURA. Arhitectura religioasă şi funerară reprezintă cea mai importantă secţie din arta Egiptului antic. Aceasta cuprinde morminte, temple de cult şi funerare. Aceasta cuprinde morminte, temple de cult şi funerare. Morminte. Mormintele sunt considera foarte importante prin faptul ca sunt considerate "locuinţe pentru eternitate".Ele sunt construite diferit.In functie de pozitia sociala.Astfel exista :mastabale si piramide.Mastabalele sunt construite in plan simplu,pentru oameni bogati sii clasele conducatoare.Piramidele sunt constructi pentru faraoni si penrtu familile lor.

2.SCULPTURA Sculptura fiind o secţie importantă a artei egiptene, este formată din : -basoreliefuri - altorelie - realizatea statuilorr(de mari si de mici dimensiuni) Materialele folosite pentru sculptură sunt: piatra, lemnul şi metalul(aur;argint). Şi sculptura respectă regulile stricte ale egiptenilor, fiind realizată în aşa fel încât să exprime trăsăturile specifice egiptene. Credinţa în zei şi viaţa veşnică, au determinat regulile stricte cum ar fi hieratismul, frontalistmul,şi supradimensionarea. 3.PICTURA La începutul artei egiptene, pictura se confunda cu relieful, dar, pe parcurs pictura murală devine o secţie importantă, de mare amploare, luând locul acestuia. În decorarea pereţiilor de morminte, temple sau coloane. Tehnica frescei este folosită des, iar scenele sunt aşezate în frize pe tot peretele, de la sol, la tavan. Tematica e bogată variată cu scene din viaţa oditiană(banchete, dansuri, petreceri sportive, etc.) sau ritualuri de cult şi înmormântare. Şi în pictură se foloseşte legea frontalismului, şi uneori a hieratismului. Personajele sunt statice sau în mişcare, încadrate în peisaj, sau aşezate pe etaje sugerând adâncimea. Formele din desen sunt delimitate cu o linie neagră, accentuată, iar culorile sunt fără nuanţări, uniforme. Atât în relief cât şi în pictură există o diferenţă între simplitatea şi schematismul repreze ntărilor u mane şi core ctitudinea şi în mulţimea detaliilor în realizarea animalelor



.