Capitalele+Europei-Samuel+Nicoara

Grecia-Atena Atena, oraş în sud-estul Greciei, capitală şi cel mai mare oraş al ţării. Este situată pe colina Attic şi este înconjurată cu munţi din trei părţi, cei mai mult importanţi sunt munţii Párnis, Pendéli, şi Hymettos (Imittós). Doi curenţi, râul Kifisós în vest şi râul Ilisós în est, trec prin oraş. __atena__ cu portul ei, Pireu(Pireás), care este situat la 8 km de sud-vestul Golfului de Saronikós (un intrând în Marea Egeană), formează o regiune metropolitană. atena domină viaţa economică, culturală, şi politică din Grecia. În 1996 populaţia din oraşul cu suprafaţa cea mai mare a fost de 3 100 000.

O mare porţiune din activitatea grecească industrială este concentrată în Atena. Există fabrici de textile, băuturi alcoolice, săpun, făină, chimice, produse de hârtie, piele, şi ceramică. Turismul este de asemenea important pentru economie. În centrului oraşului modern este Constitution Square, în apropiere este clădirea Parlamentului şi câteva muzee. Printre instituţiile oraşului de educaţie înaltă sunt şi Universitatea Natională Capodistrian din atena (1837), Universitatea Natională de Tehnică din Atena(1836), şi şcolile de artă, afaceri, şi agricultură. atena are numeroase muzee printre care enumerăm: Muzeul National de Arheologie, Muzeul Bizantin, Muzeul Acropolis, şi Muzeul Benaki, cu colecţiile lor remarcabile. Deasupra Atenei pe colina Acropole veghează ruinele civilizaţiei antice greceşti. Cel mai mare templu Parthenonul, a fost construit în onoarea zeiţei patroane a oraşului, Atena, în secolul V î.e.n.. În ciuda deteriorărilor provocate de intemperiile naturii şi a distrugerilor umane, templul a rezistat în timp până în zilele noastre. Deşi este opera unui simpozion artistic şi deşi nu ştim care este contribuţia concretă ale mâinilor lui Fidias, Parthenonul este mai mult decât o realitate arhitectonică, este o realizare de un ordin care depăşeşte speciile artei şi care totuşi persistă să se identifice cu zestrea spirituală pe care nu putem să i-o atribuim decât lui Fidias. Parthenonul este ideea unei forme care se numeşte Fidias. Planul templului grec se defineşte după felul în care coloanele sunt dispuse faţă de o încăpere centrală în care se află imaginea de cult. Parthenonul reprezintă tipul cel mai echilibrat al evoluţiei templelor. Numără opt coloane pe faţadă, rândul de coloane dorice care încadrează templul mărgineşte o incintă cu friză ionică, construcţia fiind un exemplu în privinţa coeziunii acestor două moduri de a exprima unitatea. media type="youtube" key="hnAIPH_J0WA&hl=en&fs=1" height="344" width="425"