Delfinul+animalul+meu+pregferat(ioana)

Delfinii ,ingerii apelor Desi seamãnã cu pestii în ceea ce priveste forma corpului, delfinii sunt înruditi cu mamiferele terestre. Caracteristicile care dovedesc acest fapt sunt urmãtoarele: -nasc pui, pe care îi hrãnesc cu lapte; -respirã prin plãmâni si nu prin branhii, precum pestii, de aceea, din când în când, trebuie sã iasã la suprafatã pentru a -respira aerul atmosferic, în timp ce pestii îsi iau din apã oxigenul necesar respiratiei; -temperatura corpului e constantã si proprie, în jur de 36°C, spre deosebire de pesti a cãror temperaturã variazã în functie de cea a apei;; -puii, la nastere, au pãr, precum mamiferele terestre, care apoi le cade. Corpul are formã fusiformã, e acoperit cu o piele netedã, de aceea înoatã usor. Are fãlci alungite în formã de cioc, prevãzute cu numerosi dinti uniformi. Ochii sunt acoperiti de o piele lipicioasã, care are rolul de a-i feri de frecarea cu apã. Pe mijlocul spinãrii are o înotãtoare trunghiularã, iar coada, ca o paletã foarte latã, dar subtire, este orientatã orizontal, nu vertical, ca la pesti. || || Specialistii spun cã delfinii sunt cele mai inteligente vietuitoare din mediul acvatic, având creierul mai greu decât al omului. Ei dau dovadã de umor, stiu sã râdã si sã plângã, executã misiuni logice. Delfinii comunicã între ei folosind douã tipuri de sunete: vocalizele si ecourile. Ecoul înseamnã trimiterea unor unde, care, ajungând la obiectul din fatã, se întoarce ca un ecou. Când simte undele, delfinul stie mãrimea, forma si viteza „obstacolului”. Undele ecoului sunt simtite de urechile foarte mici, ca niste gãurele, aflate în spatele ochilor. Mamele folosesc un alt limbaj: ele fluierã zile întregi, pentru ca puii lor sã se obisnuiascã cu sunetul vocii lor. Coada este folositã, în afara deplasãrii, ca mijloc de comunicare. Loviturile repetate de coadã pot însemna avertizarea altor delfini de apropierea unui pericol sau poate însemna si plictisealã. Miscarea corpului spre stânga si spre dreapta înseamnã nervozitate fatã de alti delfini. ||  || Pentru a se hrãni, fiecare specie are propria sa tehnicã. Delfinii ce trãiesc aproape de coastã, vâneazã individual. Atacã prãzi izolate, apropiindu-se foarte tare de tãrm. Mãnâncã pesti, creveti, hrana lor preferatã fiind barbunul (un peste cu carne foarte gustoasã). Delfinii din larg se împart în echipe si pãstreazã legãtura sonor. Ei repereazã repede bancurile de pesti (moruni, scrumbii) si îi încercuiesc. Pestii intrã în panicã si se îngrãmãdesc, usurând munca delfinilor. Cei puternici se aruncã asupra prãzii, iar „santinelele” râmãn la margine sã opreascã bancul. || || Un lucru mai putin cunoscut este faptul cã Marea Neagrã e gazda a trei specii de delfini. Delfinul comun, cunoscut si sub denumirea de delfin pontic, este o specie protejatã prin lege. Are un model coloristic foarte complex: spatele este gri-închis spre negru, pãrtile laterale sunt de un gri-deschis în spatele înotãtoarei si galben-bronz în fata înotãtoarei, iar abdomenul este alb. În jurul ochilor se gãsesc cercuri de culoare închisã, legate printr-o linie neagrã ce traverseazã capul. Corpul are o lungime de pânã la 2,6 m si o greutate de maxim 75kg. Este cel mai rapid dintre delfini, având o vitezã de 65 km/h. Trãieste în grupuri de pânã la 150 de indivizi. În Marea Neagrã existã o populatie în sudul litoralului si alta în nord, fiind vãzuti de multe ori în jurul navelor sau a balenelor mari. Marsuinul este cel mai mic delfin din Marea Neagrã. Culoarea corpului variazã de la negru-cenusiu, pe partea din spate, pânã la alb-gri, pe abdomen. Are o lungime de 1,5-1,6 m. Marsuinul migreazã în timpul anului, doar din septembrie pânã primãvara se aflã în apele Mãrii Negre. Este protejat de lege, din anul 1966. Afalinul sau Delfinul cu bot gros este cel mai cunoscut, din cauza rãspândirii sale largi si a comportamentului sãu flexibil. Mai este cunoscut si ca „Flipper”, din serialul TV cu acelasi nume. Trãieste în grupuri mici, de 12 indivizi. Este foarte prietenos. De multe ori se apropie de înotãtori si le permite sã îi atingã, însoteste vapoarele si ia parte chiar la misiuni de rãzboi. Are lungimea corpului cuprinsã între 2,80 si 4,10m si o greutate de pânã la 400 kg. Culoarea pielii variazã de la brun-cenusiu închis pe spate, pânã la cenusiu- deschis, aproape alb, pe burtã. ||  || -Existã peste 35 rase de delfini, din care cel putin 5 trãiesc în fluvii (Amazon, Gange si Ind)? -Delfinii pot ajunge, în medie, la 4 m lungime si pot trãi 40 de ani? -Existã un delfin, numit „de gheatã”, care trãieste în apele înghetate din Antarctica? -Micul delfin stã lipit de mama lui timp de 4-5 ani? În acest timp, ea îl învatã cum sã se hrãneascã si cum sã comunice. -În timpul somnului, creierul delfinului este activ pe jumãtate, deoarece respiratia nu este involuntarã, ca la oameni, ci voluntarã? Asta înseamnã cã delfinul se gândeste sã respire, lucru pe care noi îl facem instinctiv, în mod natural. -Delfinii vãd la fel de bine sub apã si deasupra ei, datoritã deformãrii cristalinului când delfinul trece din mediul acvatic în cel aerian? -La 1 iunie 1972 s-a deschis delfinariul din Constanta? Aici s-a reusit, pentru prima datã în lume, instruirea în captivitate a celor trei specii de delfini din Marea Neagrã. || || 
 * **Delfinii, mamifere marine** 
 * **Cum comunica delfinii?**
 * **Delfinii... la masa**
 * **Delfinii in Marea Neagra**
 * **Stiati cã...**