Clima+-+Ardelean+Gianina

Clima este efectul pe termen lung al radiatiei solare asupra suprafetei variate si asupra atmosferei Pamantului, care se manifesta prin schimbari ale factorilor atmnosferici in timp ce acesta se roteste. d4n20nu Cel mai bine poate fi inteleasa ca media schimbarilor de temperatura anuale combinata cu media precipitatiilor dintr-o anumita zona geografica. Uscatul si marea fiind foarte diferite, reactioneaza diferit cu atmosfera terestra, unde masele de aer circula permanent. Variatiile zilnice ale factorilor meteorologici dintr-o anumita zona geografica constituie VREMEA, in timp ce CLIMA este sinteza pe termen lung a acestora. Vremea este determinata de valorile factorilor meteorologici: temperatura, umididatea aerului, directia si viteza vantului, presiunea atmosferica, turbulenta aerului, cantitatea si felul precipitatiilor. Acesti factori se masoara cu instrumente specifice -; termometre, barometre, hidrometre, giruete s.a. Valorile masurate pe perioade lungi de timp (ani sau decenii) prelucrate statistic ne dau informatii despre clima unei regiuni. Climatul reprezinta ansamblul caracteristicilor elementelor climatice ale unui anumit teritoriu, bine precizat, caracterizate printr-o anumita omogenitate si specificitate. Cuvantul CLIMA vine din limba greaca, unde klima inseamna inclinatia soarelui. Clima este influentata in principal de radiatia solara si variatiile sale anuale, de latitudine, dar si de structura complexa a atmosferei, de altitudine, de apropierea de ocean sau de mare, de formele de relief (mai ales muntii si dealurile). Clima are efecte profunde asupra tuturor formelor de viata de pe Pamant, microorganisme, plante, insecte, animale, pasari si oameni. Activitatea oamenilor poate afecta clima prin: - modificarea scoartei terestre - taierea padurilor - secarea lacurilor, baltilor si mlastinilor - poluarea industriala. Cele mai periculoase modificari climaterice produse de om sunt cele datorate poluarii industriale in atmosfera cu bioxid de carbon si cu freon. Poluarea cu bioxid de carbon in cantitati foarte mari produce efectul de sera, adica incalzirea excesiva a atmosferei, iar poluarea cu freon afecteaza stratul protector de ozon din paturile inalte ale atmosferei care ne apara de radiatiile ultraviolete. FACTORII GENETICI AI CLIMEI Factori Radiativi Energia radiana provenita de la soare (constanta solara)constituie principala sursa pentru geneza elementelor climatice, a climei in general si a nuantelor sale teritoriale. Expresia cea mai clara o reprezinta radiatia solara totala anuala. Bilantul radiativ (Q) reprezinta diferenta dintre radiatia primita (S, D, A) si cea cedata (R, T) la contactul cu suprafetei terestre cu atmosfera. El se exprima astfel: Q=(S+D+A) -;(R+T) unde: S -; radiatia directa D -; radiatia difuza A -; radiatia atmosferei R -; radiatia reflectata de suprafata terestra T -; radiatia terestra Factorii Dinamici Principalele sisteme de vanturi, cu influenta puternica asuprei climei zonelor si regiunilor pe care le strabat, sunt: Ø Alizeele - in zona lor de formare creaza un deficit de umiditate (=>deserturi tropicale) Ø Musonii -; aduc precipitatii foarte mari in S si SE Africii Ø Circulatia vestica (Vanturile de Vest) dintre 40 si 60 de grade latitudine (nordica si sudica) ce se desfasoara in lungul paralelelor (V->E) si aduce precipitatii spre interiorul continentelor Ø Vanturile polare -; racesc regiunile apropiate cercurilor polare Ø Miscarea convergenta a aerului din zona intertropicala (calmele ecuatoriale) are precipitatii bogate si o nebulozitate ridicata Factori fizico-geografici Factorii fizico-geografici, care tin de caracteristicile suprafetei terestre, nuanteaza foarte mult elementele climatice si tipurile de clima. Cei mai semnificativi sunt: - raportul dintre uscat si apa (oceane si mari) - relieful (prin altitudine, expunere, orientarea maselor montane) - curenti aceanici - lacurile si fluviile mari - stratul de zapada si gheata - vegetatia - activitatile societatii omenesti ELEMENTELE CLIMATICE MAJORE Temperatura aerului. Repartitia geografica Temperatura medie anuala scade din zoma intertropicala (>20grade C) spre zona temperata (20grade C -; 0grade C) si mai accentuat, in zona rece (<0 grade C) Temperatura medie anuala cea mai ridicata este >28 grade C (in Sahara, vestul Peninsulei India si in vestul Mexicului) Temperatura medie anuala cea mai scazuta este diferita: - in Arctica ajunge la -15grade C, -20grade C (Arhipelagul canadian, in jurul Polului Nord si in nordul Siberiei) - in Antarctida este de -15, -20 grade C in zona de tarm, dar ajunge in centrul continentului la -40, -50 grade C (polul Sud) Diferentele de temperatura (amplitudinea) dintre limitele de vara si de iarna sunt mari in zonele polare si foarte mici in apropierea Ecuatorului. Temperatura aerului se modifica in cursul unezi zile (cele mai mari diferente de la zi la noapte sunt in Sahara) si scade cu inaltimea. Precipitatiile atmosferice. Repartitia geografica Formarea precipitatiilor este o censecinta a schimbarilor de faza ale apei si a circuitului apei in natura. Apa se gaseste simultan in natura in cele 3 forme: vapori de apa, apa in stare lichida si gheata, de aceea, ea reprezinta factorul dominant al apei si al formarii precipitatiilor. Procesul de evaporare duce la formarea norilor, iar procesul de condensare la formarea precipitatiilor. Transferul apei sub diferite forme (intre ocean, atmosfera si continente) formeaza circuitul apei in natura. Precipitatiile atmosferice sunt un element important al formarii tipurilor de vreme si de clima. Astfel, vremea secetoasa sau ploioasa se defineste in raport cu cantitatea de precipitatii cazute in acel interval de timp, iar clima „oceanica” sau „tropical uscata”, in raport cu cantitatea lor multianuala. Vanturile. Repartitia geografica In afara vanturilor polare, a celor de vest si a alizeelor (denumite permanente), exista vanturi periodice (musonii, brizele marine si montane), ocazionale (ciclonii tropicali) si numeroase vanturi locale (foehnul) TIPURILE DE CLIMA Climatologia este stiinta care se ocupa cu studiul climei, cu identificarea si definirea tipurilor de clima Clima nu este uniforma pe suprafata terestra, datorita actiunii combinate a factorilor genetici. Proprietatea elementelor climatice au un caracter zonal. In acest caz vorbim de zonalitatea climei, care este determinata de forma Pamantului, inclinarea axei si miscarea de revolutie. Factorii substratului (caracterul uprafetei terestre) si dinamica atmosferica nuanteaza si amplifica foarte mult repartitia strict zonala a radiatiei solare. Tipurile de clima (sau climatele) redau caracteristici ale temperaturii aerului, vanturilor, precipitatiilor precum si a altor elemente, prin ceea ce au specific in raport cu alte regiuni mai apropiate sau indepartate. Clima unor regiuni de pe glob este descrisa prin termeni generici, stabiliti dupa zonele unde aceste caracteritici se pot observa cel mai bine. Din acest punct putem trasa mai multe zone climaterice, care sunt asezate sub forma unor centuri in jurul Ecuatorului, pana la poli in fiecare dintre emisfere. Zonele climaterice respective pot fi diferentiate dupa aria vanturilor dominante, dupa scara temperaturilor, dupa scara precipitatiilor sau dupa raspandirea vegetatiei si a faunei. Exista numeroase clasificari ale zonelor climatice care impart globul in sase zone climatice principale (numite A, B, C, D, E si H) si apoi in subzone climatice in functie de temperatura medie si de natura precipitatiilor. Astfel: - zona A este zona tropicala umeda, - zona B este zona tropicala uscata (arida), - zona C este zona temperata calda, - zona D este zona temperata rece (boreala), - zona E este zona rece polara, iar - zona H este clima alpina. Zona cu clima calda este cuprinsa intre 0° -; 30° latitudine nordica si sudica si se imparte la randul ei in: - zona cu clima ecuatoriala, intre 0° -; 5° latitudine N. si S., caracterizata prin ploi zilnice, calme ecuatoriale si un singur anotimp, aflata in preajma Ecuatorului este in mod egal incalzita de razele Soarelui care cad perpendicular pe suprafata solului - zona cu clima subecuatoriala, intre 5° -; 12° latitudine N. si S., caracterizata doua anotimpuri, unul ploios - iarna si unul secetos -; vara, avand drept vanturi dominante alizeele iarna si calme ecuatoriale vara - zona cu clima tropicala umeda, musonica, prezenta de exemplu in zona Oceanului Indian, unde schimbarea anotimpurilor produce ploi torentiale si furtuni napraznice - zona cu clima tropicala uscata, prezenta de exemplu in desertul Sahara, unde caldura foarte mare a distrus orice forma de vegetatie, dand nastere la deserturi intinse. Zona cu clima temperata este cuprinsa intre 30° -; 60° latitudine nordica si sudica si se imparte la randul ei in: - zona cu clima temperat oceanica, intre 40° -; 60° latitudine N. si S., caracterizata prin patru anotimpuri blande, multe ploi si dominata de vanturile de vest - zona cu clima temperat continentala, intre 40° -; 60° latitudine N. si S., caracterizata prin patru anotimpuri, cu veri foarte calde si secetoase si ierni friguroase cu multa zapada, precum in tara noastra - zona subtropicala mediteraneeana, intre 30° -; 40° latitudine N. si S., caracterizata prin patru anotimpuri blande, cu veri secetoase si calde si ierni blande, fara inghet. Zona cu clima rece este cuprinsa intre 60° -; 90° latitudine nordica si sudica si se imparte la randul ei in: - zona cu clima rece subpolara, intre 60° -; 66° latitudine N. si S., caracterizata prin patru anotimpuri racoroase, vara racoroasa, iarna cu ger mare si ninsoare abundenta, cu teritorii ce cuprind intinse paduri de conifere, de exemplu taigaua siberiana si cea canadiana - zona cu clima polara, intre 66° -; 90° latitudine N. si S., caracterizata prin doua anotimpuri, o vara cu zile foarte lungi, friguroasa, cu temperaturi in jur de 5° C, cand dezghetul aduce explozia rapida a unei vegetatii mici si o multime de tantari, iarna lunga cu ger mare si aproape fara ninsoare. Aici la nord de padurile de conifere, dincolo de cercul polar se intinde tundra. Pe muntii inalti, oriunde s-ar afla acestia, se succed mai multe zone climaterice odata cu cresterea altitudinii. Daca urcam pe un munte aflat in zona ecuatoriala de la clima tropicala umeda caracteristica poalelor muntelui putem atinge clima de tundra la o inaltime suficient de mare, iar pe varf ne asteapta imperiul ghetii vesnice. Astfel pe muntele Kilimajaro, aflat in centrul Africii in zona Ecuatoriala sunt la varf gheturi vesnice, iar la poale se intinde savana africana cu girafe, antilope, lei si leoparzi. Uscatul şi marea fiind foarte diferite, reacţionează diferit cu atmosfera terestră, unde masele de aer circulă permanent. Variaţiile zilnice ale factorilor meteorologici dintr-o anumită zonă geografică constituie VREMEA, în timp ce CLIMA este sinteza pe termen lung a acestora.

Vremea este determinată de valorile factorilor meteorologici: temperatura, umididatea aerului, direcţia şi viteza vântului, presiunea atmosferică, turbulenţa aerului, cantitatea şi felul precipitaţiilor. Aceşti factori se măsoară cu instrumente specifice termometre, barometre, hidrometre, giruete ş. a. Valorile măsurate pe perioade lungi de timp (ani sau decenii) prelucrate statistic ne dau informaţii despre clima unei regiuni.