Serpi+veninosi+-+Stefanut+Mirel

=__Vipera__=

Lungimea totală la femele 68 (excepţional până la 87) cm; masculii mai mici, 65 cm; 132-151 (obişnuit 144-149) gastrostege la masculi; 24-38 (obişnuit 28-33) urostege; A întreagă; 6-10 supralabiale, a 4-a sau a 4-a şi a 5-a sau rar a 3-a şi a 4-a aşezate sub ochi. Ochiul, înconjurat de 6-13 solzi, separat de supralabiale printr-un rând (rar două, var. bosniensis) de solzi; înaintea fiecărui ochi căte două cantale (rar fuzionate). Botul trunchiat sau uşor rotunjit; dorsal plat sau cu cant rostral foarte ridicat. Masculii au spatele mai totdeauna cenuşiu (cenuşiu-albăstrui, verzui-albicios), cu o dungă neagră longitudinală sinuoasă sau un pronunţat zigzag ascuţit, slab distinct la indivizii cu coloraţie întunecată, absent sau redus la o dungă rectilinie pe şira spinării. Laturile corpului cu pete întunecate, mai mult sau mai puţin rotunde. Capul patat mai mult sau mai puţin cu negru, iar către ceafă o pată unghiulară neagră în formă de A sau > < sau X. Ceafa gălbuie. Abdomenul cenuşiu, albăstrui sau negricios, mai mult sau mai puţin pătat cu alb, galben sau cafeniu cu pete negre. Vârful cozii ventral gălbui la femele, dorsal cu un desen mai egal, mai întunecat, cafeniu, roşu până la cenuşiu-cafeniu, galben-cafeniu întunecat sau verde-măsliniu. Abdomenul cenuşiu; vârful cozii galben mai mult sau mai putin stralucitor. Dintre varietăţile de culoare, cea mai comună la noi este var. prester, neagră; puii la naştere cenuşii şi către 2 ani devin negrii. Este mai mult nocturnă, cu modul de viaţă asemănător cu al Vipera ursinii. Pe vreme noroasă foarte agresivă; muşcătura uneori mortală. În captivitate refuză hrana şi cel mai des moare. Prima acuplare primăvara, a doua toamna, dacă prima a fost timpurie. Femela naşte 5-20 pui în iulie-septembrie, care încep să vâneze imediat după naştere. Hibernează din noiembrie-decembrie. Este răspândită aproape în toată Paleartica. La noi, în tot lanţul carpatic şi în regiunea de dealuri.