Fenomene+Fizice+-+Cuciulan+Andreea


 * Miscarea rectilinie si uniforma**

Fenomene mecanice 1.MIŞCARE REPAUS Reţine! Corpul de referinţă(reperul)este corpul considerat fix faţă de care se determină poziţia corpului studiat. Sistemul de referinţă(S.R.)este ansamblul format din corpul de referinţă,rigla pentru determinarea poziţiei corpului studiat şi ceasornicul pentru indicarea timpului. Un corp este în mişcare faţă de un SR dacă îşi schimbă,în fiecare moment,poziţia faţă de SR ales. Un corp este în repaus faţă de un SR dacă nu-şi schimbă poziţia faţă de SR ales. Un corp se poate afla în acelaşi moment în mişcare faţă de un SR şi în repaus faţă de un alt SR;spunem că mişcarea şi repausul sunt relative. Mobilul este un model folosit pentru reprezentarea unui corp în mişcare căruia îi neglijăm forma,dimensiunile şi masa. Traiectoria este curba obţinută unind poziţiile succesive pe care le ocupă un mobil în timpul mişcării faţă de un SR. 2.DISTANŢA PARCURSĂ.DURATA MISCĂRII VITEZA MEDIE Reţine! Viteza medie(vm)este mărimea fizică numeric egală cu raportul dintre distanţa parcursă de un mobil( d)şi durata parcurgerii acestei distanţe( t)de către mobil. Expresia matematică a vitezei medii:vm= Unitatea de măsură a vitezei medii în SI:[vm]si=[d]si ;[vm]si=m [t]si s Un metru pe secundă este viteza unui mobil care parcurge distanţa de un metru în timp de o secundă. 3.MIŞCARE RECTILINIE UNIFORMĂ MIŞCARE RECTILINIE VARIATĂ Reţine! Mişcarea rectilinie este mişcarea în care traiectoria este o linie dreaptă. Mişcarea rectilinie uniformă este mişcarea rectilinie în care viteza mobilului nu se modifică,v=constant(este mişcarea rectilinie în care viteza mobilului parcurge distanţe egale în intervale de timp egale). Legea mişcării rectilinii şi uniforme:”În mişcarea rectilinie uniformă distanţa parcursă( d)de un mobil este direct proporţională cu durata mişcării( t).” Expresia matematică: d=v t Graficul mişcării rectilinii uniforme este un segment de dreaptă. Mişcarea rectilinie variată este mişcarea rectilinie în care viteza mobilului se modifică în fiecare moment. 4.INERŢIA MASA UNUI CORP Reţine! Inerţia este o proprietate generală a corpurilor. Inerţia este proprietatea corpurilor de a se opune schimbării stării de repus sau de mişcare rectilinie uniformă. Datorită inerţiei corpurile se comportă diferit la schimbarea stării de repaus sau de mişcare rectilinie uniformă. Proprietăţii de inerţie a unui corp i se asociază mărimea fizică numită masă(m). Cu cât inerţia unui corp este mai mare cu atât masa lui este mai mare. Unitatea de măsură pentru masă în S.I. este kilogramul:[m]si =kg. 5.DETERMINAREA MASEI UNUI CORP Reţine! Măsurarea masei unui corp se face cu ajutorul unei balanţe şi a maselor marcate. Operaţia prin care se măsoară masa unui corp se numeşte cântărire. Masa corpului este egală cu suma maselor etaloanelor aflate pe taler când balanţa este echilibrată. Pentru a obţine o valoare cât mai exactă a masei unui corp se repetă cântărirea de mai multe ori. Valoarea exactă a masei corpului se află în intervalul(m- m;m+ m).
 * ANOMALIILE APEI**

Atat de obisnuita, de cotidiana si de familiara, apa este totusi un lichid uluitor: are o serie de anomalii. Pentru apa parca n-ar exista legi; este "ceva altfel" in lumea substantelor. In natura si in experiente ea nu se comporta la fel ca alte substante. Dar, datorita capriciilor ei, viata a putut sa se dezvolte si sa existe in apa. Prima anomalie: daca tinem seama de structura ei chimica si de categoria de substante din care face parte, apa ar trebui sa se topeasca si sa fiarba la temperaturi mai scazute, care nu exista pe Pamant. N-ar exista deci pe Pamant nici apa lichida, nici solida, ci doar sub forma de vapori. A doua anomalie: caldura specifica ridicata. La apa, aceasta este de zece ori mai mare decat la fier. Apa se incalzeste de cinci ori mai incet decat nisipul, dar si procesul de racire este lent. Datorita capacitatii exceptionale a apei de a absorbi caldura, vietatile marine nu sunt niciodata amenintate nici de o puternica supraincalzire, nici de o racire excesiva. A treia si a patra anomalie sunt strans legate de prima: apa are caldura latenta de vaporizare si caldura latenta de topire foarte mari. Pentru a evapora apa dintr-un ceainic va fi nevoie de 5,5 ori mai multa caldura dacat pentru a o fierbe. Daca nu ar exista aceasta proprietate, multe lacuri si rauri ar seca repede pana la fund si viata din ele ar pieri. A cincea anomalie: inghetand, apa se dilata cu 9% fata de volumul initial. De aceea gheata este mai usoara decat apa si se ridica la suprafata; rar un bazin de apa ingheata pana la fund. Gheata care-l acopera este un bun izolator termic, caci conductibilitatea termica a ghetii, ca si a apei este foarte mica. Sub un asemenea "cojoc" chiar si iarna in Antarctica animalele marine nu sufera prea mult de frig. A sasea anomalie este cea mai ciudata: Cand sunt incalzite, toate substantele se dilata, iar la racire se contracta. Este un adevar recunoscut. Si apa se contracta datorita frigului. Dar... in acest "dar" se afla totul. Se contracta mereu cand scade temperatura, dar la +4˚C se atinge limita. De acum inainte apa incepe sa se dilate din nou, cu toate ca temperatura scade. De aceea apa are densitatea cea mai mare la +4˚C. Ca urmare, iarna, racindu-se pana la +4˚C, ea coboara la fund si aici se pastreaza in decursul intregului sezon rece (in bazinele cu apa dulce, caci sarurile marine complica tabloul circulatiei apei). Aceasta anomalie salveaza viata tuturor vietuitoarelor care ierneaza in rauri, lacuri si helestee. A saptea anomalie: dintre toate lichidele, in afara de mercur, apa are cea mai mare tensiune superficiala. De aceea picatura de apa tinde sa se faca ghem. Picatura de apa este strnsa ca intr-un ambalaj in pelicula sa superficiala. Asadar, suprafata apei este intotdeauna acoperita cu o pelicula foarte subtire alcatuita din molecule. Pentru a o rupe este necesara aplicarea de forta si inca una destul de mare. Pe aceasta pelicula alearga insectele de apa, se agata larvele de tantari si se tarasc melcii cu cochiliile lor masive. Fizicienii au calculat ce haltera ar trebui atarnata de o coloana de apa de 3cm pentru a o rupe. Ar trebui o haltera uriasa - de peste o suta de tone! Aceasta numai in cazul cand apa ar fi perfect pura. In natura nu exista, insa, o astfel de apa. Substantele straine rup verigile din lantul solid al moleculelor de apa, iar fortele de coeziune dintre ele se micsoreaza mult. Tot fortele de coeziune ridica apa in sus in tuburile capilare si fisuri fine. Pe acest principiu se bazeaza hranirea plantelor si circulatia sangelui prin capilarele noastre. A opta anomalie si ultima se refera la faptul ca apa este cel mai bun solvent din lume. Ea dizolva foarte multe substante, ramanand inerta, fara sa se modifice sub actiunea substantelor pe care le dizolva. Datorita acestei proprietati apa a putut deveni purtatoarea vietii. Toate solutiile din organismele vii sunt preparate pe baza de apa. Ele se modifica prea putin in solutie, iar insusi solventul - apa - poate fi utilizat in repetate randuri.


 * "Apei - a spus marele Leonardo - i-a fost data puterea magica de a deveni seva vietii pe Pamant".


 * **Molecula a apei** || **Ozon** ||
 * [[image:apa-molecula-i.jpg width="186" height="212"]] || [[image:ozon.jpg width="214" height="214"]] ||
 * **Molecula** || **Filtrare** ||
 * [[image:molec1.gif]] || [[image:filtrare_03.jpg]] ||


 * Circuitul apei in natura

media type="custom" key="548259"media type="custom" key="548265"**