DP_Climbing+Everest

//**IMAGINE DE LA POALELE MUNTELUI**// //**EVEREST...**//  Imagine din spaţiu care arată ruta sudică şi cea nordic ă //**Cele mai multe tentative de escaladare au loc în luna mai, înainte de anotimpul**// [|//**musonic**//] //**de vară. Odată cu apropierea anotimpului musonic, o schimbare în**// [|//**curentul jet**//] //**îl împinge înspre nord, reducând vitezele medii ale vântului în zonele superioare ale muntelui.[|[26]][|[27]] Se fac încercări uneori şi după musoni, în septembrie şi octombrie, când curentul jet este din nou împins temporar spre nord, dar atunci zăpada depusă de musoni şi vremea mai instabilă fac escaladările mai dificile.**// **Vârful Everest es te cel mai înalt punct de pe** [|**Pământ**]**, cu o altitudine de 8848** [|**m**] **deasupra nivelului mării. Se află în** [|**Munţii Himalaya**]**, la coordonatele 27°59'20.62" N şi 86°55'28.27" E (coordonatele verificate pe Google Earth 26/11/06), pe graniţa dintre** [|**Nepal**] **şi** [|**Tibet**] **(**[|**China**]**). În** [|**nepaleză**] **numele muntelui este //Sagarmatha// (zeiţa cerului), iar în Tibet este cunoscut sub numele de //Chomolungma// (mama universului). Numele din** [|**limba engleză**]**, //Everest//, a fost dat în onoarea** [|**topografului**] **britanic** [|**Sir George Everest**] **.** **//Primele expediţii //**  **//Zborul lui Clydesdale peste Everest, în 1933 //** Mount Everest, the world's highest peak, is some four metres shorter than previously thought, a new Chinese survey reveals.
 * //Everest are două trasee principale, creasta de sud-est dinspre Nepal şi cea de nord-est dinspre //**[|**//Tibet//**]**//, precum şi alte trasee mai rar utilizate.[|[24]] Dintre cele două rute principale, cea de sud-est este mai uşoară şi mai des utilizată. Acesta a fost şi traseul folosit de //**[|**//Edmund Hillary//**]**// şi //**[|**//Tenzing Norgay//**]**// în 1953 şi prima recunoscută dintre cee cincisprezece care duc spre vârf.[|[24]] Acesta a fost, însă, un traseu ales mai mult din raţiuni politice decât pragmatice întrucât graniţele Chinei erau închise pentru occidentali în anii 1950 după ce //**[|**//China Comunistă//**]**// a preluat controlul asupra Tibetului de la //**[|**//Republica China//**]**//.[|[25]] //**
 * // În 1885, //**[|**//Clinton Thomas Dent//**]**//, preşedintele Clubului Alpin din //**[|**//Regatul Unit//**]**//, a sugerat, în cartea sa Above the Snow Line că ar fi posibilă cucerirea Muntelui Everest.[|[30]] //**
 * //Traseele nordice spre munte au fost descoperite de //**[|**//George Mallory//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> în prima sa expediţie din 1921. Aceasta a fost o expediţie de explorare neechipată pentru o tentativă serioasă de escaladare a muntelui. Condusă de Mallory, (care a devenit astfel primul european care a pus piciorul pe pantele Everestului) ei au urcat pe Pasul de Nord până la 7.007 m. De acolo, Mallory a văzut un posibil traseu spre vârf, dar grupul era nepregătit pentru dificultăţile pe care le implica continuarea ascensiuni şi au decis să se întoarcă. //**
 * //<span style="font-family: Georgia, serif;">Britanicii s-au întors în 1922. George Finch ("Celălalt George") a folosit pentru prima oară tuburi de oxigen. El a urcat cu o viteză remarcabilă — 285 m/h. Mallory şi colonelul Felix Norton au făcut şi ei o a doua tentativă ratată. Mallory a fost criticat pentru că a condus un grup pe un traseu de coborâre pe Pasul Nordic, grup ce a fost prins de o avalanşă. Mallory s-a salvat din avalanşă, dar şase cărăuşi localnici au murit. //**
 * //<span style="font-family: Georgia, serif;">Următoarea expediţie a avut loc în 1924. Tentativa iniţială a lui Mallory şi Bruce a fost abandonată când vremea nefavorabilă a împiedicat înfiinţarea Taberei VI. Următoarea tentativă a fost cea a lui Norton şi Somervell care au urcat fără oxigen pe o vreme ideală, traversând versantul nordic spre Culoarul cel Mare. Norton a ajuns până la 8.558 m, deşi a urcat numai 30 m în ultima oră. Mallory a strâns ultimele resurse de oxigen pentru un efort final, alegându-l pe tânărul Andrew Irvine ca partener. //**
 * //<span style="font-family: Georgia, serif;">La 8 iunie 1924, George Mallory şi //**[|**//Andrew Irvine//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> au făcut o nouă tentativă de cucerire a vârfului pe ruta Pasul Nordic – creasta de nord – creasta de nord-est, tentativă din care nu s-au mai întors. Pioletul său (un fel de mic târnăcop folosit de alpinişti pentru a se căţăra pe gheaţă) a fost descoperit la 8500 de metri - de un alt grup de alpinişti - nouă ani mai târziu. La //**[|**//1 mai//**]<span style="font-family: Georgia, serif;"> [|**//1999//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;">, o expediţie special constituită a găsit cadavrul lui Mallory pe versantul nordic într-un bazin de zăpadă sub şi la vest de poziţia obişnuită a Taberei VI. În comunitatea montaniştilor au apărut controverse relativ la întrebarea dacă vreunul din ei ajunsese la vârf cu 29 de ani înainte de ascensiunea confirmată a lui Sir //**[|**//Edmund Hillary//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> şi //**[|**//Tenzing Norgay//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> în 1953. Consensul general între alpinişti este însă că cei doi nu au ajuns niciodată pe vârf. [[|necesită citare]] //**
 * //<span style="font-family: Georgia, serif;">În 1933, //**[|**//Lady Houston//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;">, o milionară britanică, fostă dansatoare de cavaret, a finanţat Zborul Houston peste Everest din 1933, în care un avion //**[|**//Westland Wallace//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> condus de marchizul de Clydesdale a zburat peste vârful Everest într-o încercare de a plasa acolo un //**[|**//steag al Regatului Unit//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;">.[|[31]][|[32]] //**
 * //<span style="font-family: Georgia, serif;">La primele încercări, cum au fost cele ale lui Bruce din anii 1920s şi cele două tentative eşuate ale lui //**[|**//Hugh Ruttledge//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> din 1933 şi 1936, s-a încercat ascensiunea pe munte dinspre //**[|**//Tibet//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;">, pe versantul nordic. Accesul dinspre nord a fost închis însă pentru expediţiile occidentale în 1950, după ce //**[|**//China//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> a preluat controlul asupra Tibetului. În 1950, //**[|**//Bill Tilman//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> şi un grup restrâns, în care se aflau şi Charles Houston, Oscar Houston şi Betsy Cowles au efectuat o expediţie de explorare a Everestului prin Nepal pe traseul dinspre sud care a devenit astăzi cel mau utilizat.[|[33]] //**
 * //<span style="font-family: Georgia, serif;">În primăvara lui 1952, o expediţie //**[|**//elveţiană//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;">, condusă de Edouard Wyss-Dunant a primit permisiunea de a încerca să cucerească Everestul dinspre Nepal. Expediţia a stabilit un traseu prin căderea de gheaţă Khumbu şi a urcat până la Pasul Sudic la o altitudine de 7.986 m. Ulterior, //**[|**//Raymond Lambert//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> şi //**[|**//şerpaşul//**]<span style="font-family: Georgia, serif;"> [|**//Tenzing Norgay//**]**//<span style="font-family: Georgia, serif;"> au reuşit să ajungă la o altitudine de 8.595 m pe creasta sud-estică, stabilind un nou record de altitudine. Experienţa acumulată cu această ocazie de Tenzing i-a fost de folos când a făcut parte din expediţia britanică din 1953 //**

The mountain stands 8844.43 metres above sea level, according to the latest measurement by a team jointly organised by the [|Chinese Academy of Sciences] (CAS) and the [|State Bureau of Surveying and Mapping] (SBSM).

Chinese mountaineers and researchers climbed to the top of Mount Everest in May to test a theory that the world's tallest mountain was growing, but found to the contrary.

The new height is 3.7 metres shorter than China's previous measurement of Mount Everest, or Mount Qomolangma as it is known to locals, of 8848.13 metres.

That measurement dated back to 1975.

"This time the measurement of Qomolangma is lower than that of the 1975 measurement," says Chen Bangzhu, director general of the SBSM.

"The figure announced in 1975 will no longer be used."

Chen says the updated figure doesn't mean the mountain has shrunk over time.
 * Is Everest shrinking?**

Rather, new technology allowed the team to exclude the ice covering the top of the mountain from the final measurement.

"We cannot arrive at the conclusion now that Everest has become shorter, because there have been problems ... of surveying technology with previous measurements," he says.

Chen says the Qomolangma region is a place where the earth's crust is moving, but the new measurement is based on the height of the peak's rock surface.

"Before we were unable to measure the height of the rock surface, this time we measured the thickness of the ice to get the actual height of the rock surface."

The ice at the top of the mountain was 3.5 metres thick.

Chen said the accuracy of Everest's new measurement has a range of plus or minus 0.21 metres.

China used the latest technology in measuring the mountain, including ice radars and satellite equipment belonging to the Global Positioning System (GPS), Chen says.
 * Sophisticated technology**

The newest measurement also differs from a 1999 measurement by American scientists using GPS satellite equipment that found the height of the mountain to be 8850 metres.

Growing or not, Everest, which straddles the border between China and Tibet, is changing in other ways.

Its glaciers are shrinking on the Chinese side faster than ever because of global warming, according to reports in China's official media. []